Справа № 715/4345/25 
Провадження № 2/715/135/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року   селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевської С.М.
за участі позивачки ОСОБА_1 
представниці позивачки ОСОБА_2 
відповідачки ОСОБА_3 
представника відповідачки ОСОБА_4 
представника третьої МО України Стадника С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Міністерство оборони України про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Міністерство оборони України, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є дочкою ОСОБА_5 . 
ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народилась дочка - ОСОБА_6 , у зв`язку із чим їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 21 лютого 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після народження дитини у неї погіршилися відносини із її чоловіком, у них виникали постійні конфлікти та непорозуміння, що призвело до їхнього окремого проживання та фактичного припинення шлюбних відносин. Єдиним її доходом з моменту народження дитини була відповідна державна соціальна допомога у розмірі 860 грн. Оскільки вона залишилась сама із новонародженою дитиною, матеріальну допомогу їй надавав батько, який після народження онучки уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України. Таким чином, починаючи з січня 2021 року вона проживала разом з дочкою, перебуваючи при цьому на повному утриманні батька, оскільки необхідність у догляді за дитиною не давала їй можливості працювати та забезпечувати себе та дочку. 04.08.2021 року ОСОБА_5 переказав на її потреби 20 000 грн. 17 грудня 2022 року їй було повідомлено про те, що батько загинув внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Крім цього, загибель під час бойових дій внаслідок поранення підтверджується також лікарським свідоцтвом про смерть № 3327/НЕ. Таким чином, зважаючи на те, що вона є рідною дочкою ОСОБА_5 та в силу життєвих обставин, які не залежали від її волі, вона перебувала на повному утриманні батька, у неї виникла необхідність у встановленні відповідного факту в судовому порядку з метою отримання соціальних гарантій та пільг після загибелі батька. На підставі викладеного, просить суд, ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною донькою ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт її перебування на повному утриманні загиблого батька ОСОБА_5 станом на день його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представниця – адвокат Біла У.М. підтвердила обставини викладені в позові, вказали, що ОСОБА_1 перебувала на матеріальному утриманні загиблого батька, він регулярно надавав їй та його онучці фінансову допомогу, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник – адвокат Іонашку В.Д. вказали, що у загиблого ОСОБА_5 з донькою були погані стосунки, вони фактично не спілкувалися в останні місяці його життя, не кажучи вже, про перебування позивачки на його утриманні. Також вказав, що позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування її на утриманні загиблого батька. Просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
В судове засідання представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився, направив до суду пояснення, в яких вказав, що вважає позовні вимоги в частині встановлення факту перебування на утриманні безпідставними та необґрунтованими, просить суд відмовити у задоволенні позову в даній частині.
В судове засідання представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`явився, направив до суду пояснення, в яких вказав, що вважає позовні вимоги в частині встановлення факту перебування на утриманні безпідставними та необґрунтованими, просить суд відмовити у задоволенні позову в даній частині.
В судовому засіданні представник третьої особи Міністерства оборони України – Стадник С.І. вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_5 фінансово підтримував свою доньку ОСОБА_1 , надавав їй допомогу на виховання ОСОБА_6 .
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні вказали, що у ОСОБА_5 з ОСОБА_1 були напружені та конфліктні стосунки, вони мало спілкувалися, у них був конфлікт на фоні коштів, які ОСОБА_5 позичив ОСОБА_1 . 
Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області, її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_14 та ОСОБА_12 11 січня 2020 року уклали шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №38, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що міститься в матеріалах справи.
20 січня 2021 року ОСОБА_5 прийнятий на військову службу по контракту в ЗСУ.
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 23 червня 2021 року уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №777, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_16 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що міститься в матеріалах справи.
ОСОБА_5 за життя склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бреславською-Стратой В.О. 01 липня 2021 року, в якому все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_3 .
ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Чернівці Чернівецької області, її батьками вказані ОСОБА_14 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно довідки №2622 від 10 листопада 2025 року, яка видана Департаментом соціальної політики Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 перебувала на обліку, як отримувач державної соціальної допомоги при народженні дитини, яка була призначена з 01 лютого 2021 року по 31 січня 2024 року.
ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Білогорівка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №3327/НЕ від 19 грудня 2022 року смерть ОСОБА_5 настала внаслідок бойових дій.
15 травня 2024 року на засіданні штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії було встановлено, що травми, поранення (16.12.2022 року) штаб-сержанта ОСОБА_5 , 1967 року народження, «Вибухова травма. Проникаюче сліпе осколкове поранення черевної порожнини. Відкрита рана черевної стінки. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків», які послужили причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 - пов`язані із захистом батьківщини.
Згідно витягу з наказу №30-КП від 14 лютого 2023 року, який виданий ТОВ «РУШ», ОСОБА_1 з 14 лютого 2023 року приступила до роботи продавцем непродовольчих товарів-касир магазину «Єва 1906» на повний робочий день, після відпустки по догляду за дитиною до 3 років.
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні: 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У даній справі, ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту родинних відноси з померлим батьком та факту перебування на утриманні батька до смерті останнього.
Встановлення факту перебування на утриманні батька до смерті останнього необхідне позивачці для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.
Так, відповідно до абзацу першого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, було установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до абзацу першого ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно до пункту «а» частини четвертої статті 30 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків. Тобто, виходячи з положень згаданої статті, діти можуть вважатися непрацездатними членами сім`ї виключно у таких випадках: такі особи не досягли 18 років; такі особи досягли 18 років, але є особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
ОСОБА_1 посилається у позовній заяві на факт перебування на утриманні батька, оскільки на момент його смерті вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку.
Однак, як вбачається із заяви та доданих до неї матеріалів, на момент смерті ОСОБА_5 позивачка досягла 18 років та відсутні докази про наявність інвалідності, у зв`язку з чим остання не може вважатися непрацездатним членом сім`ї загиблого військовослужбовця у розумінні статті 30 Закону № 2262-ХІ.
Також в судовому засіданні належними і допустимими доказами не підтверджено, що позивачка була непрацездатною на момент смерті батька. Навпаки, судом встановлено, що вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, якою мала право не скористатися, перебувала у шлюбі і проживала окремо від батька.
Окрім того, частиною першою статті 31 Закону № 2262-ХІ встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, для того, щоб встановити факт перебування на утриманні у померлого військовослужбовця, Заявник повинен надати докази, що підтверджували факт його повного утримання та одержання допомоги, яка була для нього постійним та основним джерелом засобів для існування.
Крім того, утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому отримання особою інших виплат не може бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.
Утримання може бути повним або частковим.
Часткове утримання означає, що особа мала інші джерела доходів, однак допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, військовослужбовець взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку безвісно відсутнього та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Такі обставини можуть бути підтверджені зокрема: листами ділового і особистого характеру, які містять відомості про перебування заявника на утриманні; довіреністю на право розпорядження грошовими коштами з рахунку; корінцями грошових переказів та іншими документами, які свідчать про одержання грошей або іншої допомоги (продуктових чи речових посилок тощо) від годувальника, які можна було б віднести до основного і постійного джерела засобів до існування.
Аналогічний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.
Однак, на підтвердження факту перебування на постійному утриманні ОСОБА_1 надає тільки доказ отримання одноразово коштів у розмірі 20 000 грн.
Окрім цього, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 неодноразово наголошує на нібито постійному характері грошової допомоги з боку батька, водночас із наданої нею банківської виписки вбачається лише одноразове надходження коштів на її рахунок від ОСОБА_5 у розмірі 20 000 гривень.
Таким чином, у розумінні вищевказаних норм Закону, одноразове отримання грошового переказу не може бути підтвердженням систематичності отримання таких коштів, що також узгоджується із вищевикладеною практикою Верховного Суду, що в свою чергу жодним чином не доводить факту перебування на постійному утриманні.
Інших доказів, які б підтверджували факт постійного утримання батьком позивачкою не надано.
Крім цього, в судовому засіданні було встановлено з показів свідків та відповідачки, що дані грошові кошти були надані ОСОБА_5 . ОСОБА_1 одноразово, з метою необхідності придбання пральної машини та підлягали поверненню. Таким чином, допомога з боку батька не носила постійного характеру, була разовою та надавалася у борг.
Щодо тверджень ОСОБА_1 , про те, що під час перебування ОСОБА_5 в Чернівецькій області він систематично забезпечував її продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими препаратами, іншими необхідними для життя речами та грошовими коштами, то жодних належних і допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин позивачкою не надано.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 до тепер перебуває у зареєстрованому шлюбі, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту не надання її чоловіком матеріальної допомоги на її утримання та на утримання їхньої дитини.
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 похований на кладовищі в селі Черепківці Чернівецького району Чернівецької області, де він фактично проживав із ОСОБА_3 . Всі витрати, пов`язані з похованням, включно з організаційними питаннями та встановленням надгробку, були повністю здійснені ОСОБА_3 , що підтверджується наданими копіями квитанцій та документів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту перебування на утриманні батька слід відмовити.
Щодо позовної вимоги про встановлення факту родинних відосин, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
В судовому засіданні допитані свідки підтвердили, що позивача є донькою померлого ОСОБА_5 , не заперечувала вказаного факту і відповідачка, хоча просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Як вбачається із свідоцтва про народження позивачки « ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 і її батьком зазначений: « ОСОБА_5 », а з свідоцтва про смерть від 23 грудня 2022 року вбачається, що « ОСОБА_5 » помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Білогорівка Бахмутського району Донецької області. 
Тобто у написанні прізвища померлого у свідоцтві про народження позивачки та свідоцтві про смерть її батька наявні розбіжності « ОСОБА_17 » і « ОСОБА_18 ». Виправити вказані розбіжності у позасудовому порядку позивачка не має можливості у зв`язку із смертю батька. Більш того в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує спір з цього питання. Тому посилання відповідачів та представника третьої особи про можливість вирішення вказаної проблеми у позасудовому порядку, чи в порядку окремого провадження, суд вважає безпідставними.
Встановлення факту родинних відносин з померлим батьком наддасть позивачці можливість захистити свої соціальні права, а саме право на одноразову допомог у зв`язку з його смертю 
Так, відповідно до абзацу першого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, було установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Білогорівка Бахмутського району Донецької області був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканкою АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Повний текст рішення виготовлено 03 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя