Віньковецький районний суд Хмельницької області

Справа № 670/172/26 
Провадження № 3/670/34/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року селище Віньківці
Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Голуб О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утриманні троє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючої, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст.173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2026 серії ВАД 271878, 08.03.2026 біля 19 год 00 хв громадянка ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила відносно своїх малолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2010 р.н., ОСОБА_3 , 2017 р.н., ОСОБА_2 , 2019 р.н., домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у образах нецензурною лайкою, принижуванні, внаслідок чого було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілих, чим порушила п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16.03.2026 головуючим суддею у вказаній справі визначено Голуба О.Є., справа № 670/172/26.
Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2026 серії ВАД 271878, 08.03.2026 біля 19 год 00 хв громадянка ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила відносно чоловіка ОСОБА_2 , з яким проживають у цивільному шлюбі, домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у образах нецензурною лайкою, принижуванні, внаслідок чого було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілого громадянина ОСОБА_2 , чим порушила п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16.03.2026 головуючим суддею у вказаній справі визначено Голуба О.Є., справа № 670/173/26.
Постановою від 31.03.2026 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 670/172/26) та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа №670/173/26) об`єднано в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно № 670/172/26.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнала та пояснила, що жодних насильницьких дій відносно чоловіка та дітей не вчиняла. Зазначила, що належним чином піклується про своїх дітей та приділяє їм увагу, доглядає за ними, готує їсти та одягає їх. 
Щодо свого чоловіка ОСОБА_2 зазначила, що не вчиняла відносно нього ніякого домашнього насильства, оскільки саме він її ображає та виганяє з дому.
Неповнолітній ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні, як потерпілий в присутності батьків та соціального педагога пояснив, що інколи в них в сім`ї відбуваються побутові сварки між батьками, однак, запевнив, що дані обставини ніяким чином не впливають на нього та на його менших брата та сестру. Загалом сім`я живе в достатку, мати все готує та прибирає, батько займається господарством. Так, підтвердив, що батьки інколи сваряться між собою, однак заперечував, що це домашнє насильство будь-кого із батьків відносно іншого. Вказав, що батько не дасть себе психологічно образити, а мати дійсно має проблеми зі здоров`ям, тому голосно розмовляє, інколи кричить на батька. 
Малолітній ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні, як потерпілий в присутності батьків та соціального педагога пояснив, що проводить час з мамою та батьком, інколи вони сваряться між собою, кричать один на одного. Деколи мати кричить на них коли вони не слухаються.
Малолітня ОСОБА_2 допитана в судовому засіданні, як потерпіла в присутності соціального педагога пояснила, що батьки сваряться між собою, мама кричить на батька, дзвонить до нього коли його немає, шукає його. Деколи мати кричить на них коли вони не слухаються.
ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні, як потерпілий зазначив, що не хоче жити з цивільною дружиною, оскільки в них постійно відбуваються сварки, просить її піти від нього до іншого будинку, яких у них є декілька. Вказав, що займається вихованням дітей переважно він, однак дружина готує дітям їсти, пере одежу, прибирає та також приділяє їм час коли приходить до них з селища Віньківці, де вона переважно зараз проживає. Підтвердив, що в них того дня 08.03.2026 відбулася сварка, оскільки ОСОБА_1 почала до нього чіплятися, що він її не привітав зі святом і вона сама собі змушена купувати подарунки. Зазначив, в них постійно відбуваються побутові сварки без причини, оскільки дружина його ревнує без належних для цього причин. Діти безпосередньо не були присутні під час сварки того дня, оскільки були в кімнаті. Але загалом конфлікти відбуваються між ним та ОСОБА_1 і в присутності дітей.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також пояснення потерпілих осіб, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні усіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
За визначенням Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ), психічне здоров`я - це стан благополуччя, при якому кожна людина може реалізувати свій власний потенціал, впоратися із життєвими стресами, продуктивно та плідно працювати, а також робити внесок у життя своєї спільноти. Шкода психічному здоров`ю може проявлятися у почутті сорому і провини, втраті пам`яті або сюрреальному відчутті дійсності, емоційній нестабільності та перепадах настрою, почутті безвихідності, страху, думках про самогубство тощо.
Проаналізувавши у сукупності пояснення наданні в судовому засіданні учасниками справи, письмові докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частин 1, 2 статті 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які б підпадали під ознаки дій психологічного характеру відносно своїх дітей та цивільного чоловіка, що завдали їм шкоди психічному здоров`ю за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що між ОСОБА_1 та її цивільним чоловіком ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація під час якої за місцем їхнього проживання були присутні діти, однак це не свідчить про наявність у ОСОБА_1 ознак кривдника чи її явної фізичної або психологічної переваги над цивільним чоловіком та дітьми.
Аналіз безпосередньо наданих в судовому засіданні пояснень учасників справи вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення саме домашнього насильства в розумінні ч.1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, як вбачається із пояснень потерпілих, конфлікт мав більше властивості побутового характеру, сімейного конфлікту, без підтвердження, що потерпілим було завдано шкоду їхньому психічному здоров`ю.
Суддя зауважує, що внаслідок дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності має бути саме завдана шкода психічному здоров`ю потерпілим, а не можливо завдана така шкода. Отже, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації із використанням образливих слів не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Суддя також бере до уваги, що відповідно до характеристики виданої старостою с.Майдан-Карачієвецький Віньковецької селищної ради Хмельницької області компрометуючі матеріали на ОСОБА_1 в сільську раду не надходили. 
Відповідно до характеристики виданої старостою с. Майдан-Карачієвецький Віньковецької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_2 характеризується позитивно, приймає активну участь у житті селища, компрометуючі матеріали на нього в сільську раду не надходили. 
З огляду на наведене, доказами у справі, зокрема й поясненнями потерпілих, не доведено завдання шкоди їхньому психічному здоров`ю, яка є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відтак, в матеріалах провадження відсутні належні докази, які б свідчили проте, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, визначене ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинила дії, якими було завдано шкоду психічному здоров`ю її цивільного чоловіка та дітей.
Лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у протоколі повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2023 у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Відсутність хоча б однієї з ознак правопорушення виключає притягнення особи до такої відповідальності.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Є. Голуб