П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/3953/25	

Перша інстанція: суддя Величко А.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,
секретар – Божко А.К.

за участю: представника відповідача – Грищенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі № 400/3953/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.03.2025 № 457514290901, від 26.03.2025 № 448114290707, –
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним адміністративним позовом до суду, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 27.03.2025 №457514290901 на суму штрафної санкції 388 909,00 грн; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення винесене ГУ ДПС у Миколаївській області від 26.03.2025№ 448114290707 на суму штрафної санкції 5 100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідачем не доведено фактів порушення позивачем вимог ст.16 та ст.23 Закона України № 3817-IX та постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв” , отже прийняті оскаржувані податкові – повідомлення рішення від 26.03.2025 та 27.03.2025 підлягають скасуванню.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що ГУ ДПС у Миколаївській області при прийнятті оскаржуваних ППР від 27.03.2025 №457514290901 та від 26.03.2025 №448114290707 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченим чинним законодавством.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 31 жовтня 2025 року позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення – рішення винесене ГУ ДПС у Миколаївській області від 27.03.2025 №457514290901 на суму штрафної санкції 388 909,00 грн. 
Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення – рішення винесене ГУ ДПС у Миколаївській області від 26.03.2025 № 448114290707 на суму штрафної санкції 5 100,00 грн. 
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005 код ЄДРПОУ 44104027) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 3 152,07 грн.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції суд першої інстанції виходив із того, що реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів відбулася внаслідок технічної помилки у налаштуваннях програмного РРО, у якому облік товарів здійснювався без чіткого поділу за правом власності. 
Продаж був проведений через один і той самий комп`ютер, до якого прив`язано два фіскальні номери, проте алкогольна продукція та тютюнові вироби не перебували у власності позивача. 
Факт реалізації алкогольної продукції та тютюнових виробів без ліцензії був ненавмисним та стався через недоліки в організації обліку товарів, а не з метою систематичного здійснення торгівлі без ліцензії. 
Позивач не мав наміру отримувати прибуток від продажу цієї продукції, та й не отримував його, так як не відображав продаж цих товарів у своїй звітності не був власником вказаного товару алкоголю та тютюнових виробів, не мав відповідних договірних підстав для реалізації цього товару не мав жодних документів на ці товари. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- безпідставним є висновок суду першої інстанції відповідно до якого суд посилається на технічні помилки у налаштуваннях ПРРО, а також на те, що факт реалізації алкогольних та тютюнових виробів був ненавмисним та стався через недоліки в організації обліку товарів. Адже, відповідно до наданих додатків №1-8, що є зведеними відомостями СОД РРО через РРО фіскальний № 4000906968 суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 у період з 02.07.2025 по 23.02.2025 здійснювалась реалізація алкогольних напоїв. Крім того, реалізація таких товарів здійснювалась щоденно, що в свою чергу повністю спростовує факт помилковості, навпаки такі дії суб`єкта господарювання свідчать про навмисність та протиправність;
- суд першої інстанції проігнорував, що твердження позивача щодо технічних несправностей і помилок не мають ніякого підтвердження, натомість матеріали справи свідчать про протиправність дій позивача при реалізації підакцизних товарів;
- суд першої інстанції не врахував, що порушення позивачем п.11 ст.3 Закону №265 підтверджується і іншими доказами, здебільшого такий факт відображений і в інших додатках до акту №1-8.

Обставини справи.
Суд першої інстанції встановив, що на виконання наказу № 250-П від 24.02.2025 “Про проведення фактичної перевірки” ГУ ДПС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 з урахуванням пп. 69.2, 69.9 пункту 69 п. 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України. 
За результатом фактичної перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області оформлено акт перевірки від 28.02.2025 №2893/14-29-09-01-08/ НОМЕР_1 . 
За результатом проведеної фактичної перевірки встановлені наступні порушення: ст.16 Закону України “Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються а електронних сигаретах, та пального” №3817-ІХ від 18.06.2024, а саме: факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності діючої ліцензії на такий вид діяльності; ст. 23 Закону України “Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються а електронних сигаретах, та пального” №3817-ІХ від 18.06.2024, а саме: факт здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності діючої ліцензії на такий вид діяльності; п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.08 №987 “Про встановлення мінімальних оптово-відпуских і розбірних цін на окремі види алкогольних напоїв; п.11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме: проведення розрахункової операції через РРО з порушенням режиму програмування без зазначення кодів товарних під категорій згідно з УКТ ЗЕД; абз. 1 постановляючої частини Постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 “Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівників на роботу” зі змінами та доповненнями. 
На підставі акту фактичної перевірки №2893/14-29-09-01-08/3016215223 від 28.02.2025 винесено податкові повідомлення-рішення від 27.03.2025 №457514290901 та від 26.03.2025 № 448114290707. 
Правомірність прийнятих податкових повідомлень – рішень від26.03.2025 та від 27.03.2025 є предметом розгляду в цій справи.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
Відповідно до приписів підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема:
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункти 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України).
Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання (пункт 86.6 статті 86 ПК України).
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що на виконання наказу № 250-П від 24.02.2025 «Про проведення фактичної перевірки» ГУ ДПС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 з урахуванням пп. 69.2, 69.9 пункту 69 п. 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. 
За результатом фактичної перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області оформлено Акт перевірки від 28.02.2025 №2893/14-29-09-01-08/ НОМЕР_1 та винесено податкові повідомлення-рішення від 27.03.2025 № 457514290901 та від 26.03.2025 № 448114290707.
Щодо правомірності податкового повідомлення – рішення від 27.03.2025 № 457514290901 на загальну суму 388 909, 00 грн.
Так, податкове-повідомлення рішення від 27.03.2025 №457514290901 прийнято за порушення ст.16, 23 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та постанови п.1 Кабінета Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і розбірних цін на окремі види алкогольних напоїв», де відповідно до сум штрафних (фінансових) санкцій за порушення: 
- ст. 16 Закону України №3817-ІХ від 18.06.2024 застосовано фінансову санкцію передбачену п. 13 ч. 2 ст. 73 цього Закону у розмірі 348 909, 00 грн.;
- ст. 23 16 Закону України №3817-ІХ від 18.06.2024 застосовано фінансову санкцію передбачену п. 13 ч. 2 ст. 73 цього Закону у розмірі 24 000, 00 грн.;
- п. 1 Постанови Кабінета Міністрів України від 30.10.08 № 987 застосовано фінансову санкцію передбачену п. 25 ч. 2 ст. 73 цього Закону у розмірі 16 000, 00 грн.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України, визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 №3817-IX (далі - Закону № 3817-IX). 
Пунктом 76 ч.1 ст.1 Закону №3817-ІХ унормовано, що роздрібна торгівля - діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування; сировина для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - суміш нікотину, солі нікотину чистотою не менше 98 відсотків, спеціально підготовленої води, гліцерину дистильованого, пропіленгліколю та іншої сировини і матеріалів, які забезпечують встановлені виробником характеристики рідини, не призначена для кінцевого використання в електронних сигаретах для створення аерозолів (парів) 
Пунктом 40 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено поняття, ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності. 
Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону №3817-ІХ - роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. 
Приписами пункту 13 частини другої статті 73 передбачено, що до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Статтею 20 Податкового кодексу України визначено перелік прав контролюючих органів, серед яких пп. 20.1.11 п.20.1 проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. 
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Акту фактичної перевірки №2893/14-29-09-01-08/3016215223 від 28.02.2025 проведено контрольно-розрахункову операцію на суму 117, 00 грн. та реалізовано Вино солодке біле ігристе Асті МОСКАТО Ореанда 0, 75 л, що підтверджується фіскальним чеком А7кНn7ygB_s від 25.02.2025 о 12:17:39. (Додаток № 9 до акту та фотосвітлини) (а.с. 99,об,101). 
Під час розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами по справі, що згідно реєстру діючих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними виробами ФОП ОСОБА_1 не отримувала відповідну ліцензію на магазин за адресою: АДРЕСА_3 . 
Водночас, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги послався на технічні помилки у налаштуваннях ПРРО, та погодився із позицією позивача, що факт реалізації алкогольних та тютюнових виробів був ненавмисним та стався через недоліки в організації обліку товарів. 
Колегія суддів ставить під сумнів категоричність цього твердження, адже, відповідно до наданих додатків №1-8, що є зведеними відомостями СОД РРО через РРО фіскальний № 4000906968 суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 у період з 02.07.2025 по 23.02.2025 здійснювалась реалізація алкогольних напоїв.
Крім того, реалізація таких товарів здійснювалась щоденно, що в свою чергу повністю спростовує факт помилковості, навпаки такі дії ФОП ОСОБА_1 свідчать про протиправність.
Так, контролюючим органом долучено до матеріалів справи по чекову інформацію СОД РРО за кожен місяць з липня 2024 року по лютий 2025 року (а.с.53-96). 
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача – суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності, не виключає визначеного цією ж статтею обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги – у відповідності з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (правова позиція Великої палати Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19).
У силу вимог частин 1, 3 статті 90 Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як слідує зі змісту частин 1, 3 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися належними і допустимими доказами.
У зв`язку із наведеним, твердження ФОП ОСОБА_1 щодо технічних помилок у налаштуваннях ПРРО залишаються не підтвердженими належними та допустимими доказами у розумінні вимог процесуального законодавства, відповідно суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги посилався на недоведені обставини, що мають значення для справи.
Крім того, податковий орган в апеляційній скарзі наголошує, що територіальні управлення Державної податкової служби неодноразово роз`яснювали, використання одного ПРРО можна тільки на одному пристрої і тільки одним касиром. 
Водночас, позивачкою не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу.
Відповідно до визначень ст. 1 Закону України №3817-ІХ тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтра, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників, інші відмінні від рідин, що використовуються в електронних сигаретах, нікотиновмісні продукти, їх замінники для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання. Так, роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. 
Згідно реєстру діючих ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами ФОП ОСОБА_1 не отримувала відповідну ліцензію на магазин за адресою: АДРЕСА_3 . 
Так, факт порушення позивачкою вимог ст. 23 Закону України № 3817- ІХ встановлено актом перевірки та, на переконання податкового органу, підтверджується Додатком №7, починаючи з 8 ст.(а.с.89,об, 87).
Матеріалами справи підтверджено, що згідно з даними СОД РРО через РРО фіскальний № 4000906968 проведено операцію з реалізації тютюнових виробив, а саме при продажу Сигарети Довідоф Річ Аметист 17.01.2025 о 09:35:07 фіскальний чек p_Nx54WxF-8; 18.01.2025 о 12:08:20 год. фіскальний чек vKDaQecVpIw; 19.01.2025 10:27:38 год. фіскальний чек zkL15RYY2Go;19.01.2025 о 16:16:23 год. фіскальний чек RS7OfIhieY.
Надаючи оцінку таким доказам, апеляційний суд зазначає, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).
Зважаючи на таке правове регулювання спірних правовідносин, суд вважає за доцільне застосувати висновки, сформовані Верховним Судом у постанові від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23, за якими: "Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
Використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки".
Висновки щодо правомірності використання контролюючим органом при проведенні фактичних перевірок інформації внесеної і зафіксованої у встановленому порядку до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій сформовані, інших систем та підсистем сформовані Верховним Судом у постановах від 16.01.2025 у справі №240/24491/23, від 30.01.2025 у справі №280/6829/23 і від 06.02.2025 у справі №120/11036/23.
Апеляційний суд також звертає увагу, що норми Податкового кодексу України не передбачають такого порядку здійснення фактичної перевірки як фіксація тільки тих фактів, які будуть виявлені на місці проведення такої перевірки, та не встановлюють такого обмеження, як фіксація лише тих порушень законодавства, які будуть виявлені на місці та в день проведення такої перевірки і які вчинені платником під час здійснення контролюючим органом фактичної перевірки.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній у постанові від 26.07.2023 у справі № 280/4696/22.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.08 № 987 «Про встановлення мінімальних оптово-відпуских і розбірних цін на окремі види алкогольних напоїв» встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв в розрахунку мінімальна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту. 
Також, відповідно до фіскального чеку №22645 (дата операції 05.12.2024 о 09:53:40 год.) реалізовано коньяк Український 05, л три зірки за ціною 130 грн. та фіскальний чек №22379 дата реалізації 02.12.2024 о 17:28:35 8год. реалізовано коньяк Український 05, л три зірки за ціною 130 грн. \додаток № 10,11 до Акту. 
Так, відповідно до Постанови № 987 роздрібна ціна для виробів за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2208 20, а саме: коньяк три зірки ціна за 1 л 100-відстоного спирту становить 641,60 грн.
Згідно з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» № 4015-ІХ розділу ІІ перехідних положень установлено, що у період починаючи з дати набрання чинності цього Закону для вин виноградних та іншої виноробної продукції застосовується розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957, збільшений на 50 відсотків.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті інформацію про розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану»; Мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв переглядаються Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 68 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX з урахуванням 50-відсоткового збільшення, передбаченого цим пунктом". 
Так, мінімальна розбірна ціна для коньяку три зірки на 40 відсотків спирту при літражу в 0,5 л становить 128, 32 грн. Проте, необхідно враховувати збільшення на 50% визначене Законом № 4015-ІХ, отже з урахуванням цих вимог коньяк три зірки об`ємом 0.5 л становить 192.48 грн. Крім того, позивачем здійснено реалізацію алкогольного напою, а саме: вино біле ігристе Асті об`ємом 0.75 л за ціною 117 грн, додаток №9 до Акту. Вказана ціна аналогічно є нижчою від мінімальні роздрібної ціни для алкогольних виробів за кодом УКТ ЗЕД 2204 10. Так, з урахуванням вимог Постанови та Закону №4015-ІХ ціна на вина цієї групи об`ємом 0.75 л становить 163,50 грн. Таким чином, в зв`язку з порушенням позивачем п.1 Постанови Кабінета Міністрів України № 957 від 30.10.08, контролюючим органом застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на підставі п.25 ч. 2 ст. 73 Закону №3817-ІХ.
Враховуючи встановлені судом обставини, аналізуючи наведені вище норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що повідомлення-рішення від 27.03.2025 №457514290901 на суму штрафної санкції 388 909,00 грн винесене контролюючим органом правомірно.
Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 448114290707, якими до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5 100,00 гривень за проведення розрахункових операцій через РРО для підакцизних товарів без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, колегія суддів зазначає про таке. 
Згідно приписів пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.
Згідно статті 2 Закону №265/95-ВР фіскальний режим роботи - це: режим роботи опломбованого належним чином реєстратора розрахункових операцій, який забезпечує безумовне виконання ним фіскальних функцій; режим роботи програмного реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого у реєстрі таких реєстраторів, що забезпечує реєстрацію розрахункових документів на фіскальному сервері контролюючого органу відповідно до цього Закону.
Фіскальний звітний чек – документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу (стаття 2 Закону №265/95-ВР).
Податковий орган, на підтвердження обставини порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, подав належним чином оформлені відомості із Підсистеми почекової інформації РРО системи збору і зберігання звітних даних, за змістом яких встановлено реалізацію наступного товару у відповідну дату, час та за найменуванням без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД:
Коньяк Український три зірки 0,5 л ТМ Шустов (фіскальний чек №22645,22379) та Вино ігристе Асті Москато 0.75 л. (фіскальний чек №98543) (а.с.39,об-40 )
Також аналогічні відомості про згаданий розрахунковий документ міститься у Додатках 1-8, які сформовані у вигляді табличної форми (витяг із системи) із зазначенням, в тому числі, колонок "Дата і час операції", "Локальний номер документа", "Фіскальний номер документа", "Код товару згідно з УКТ ЗЕД", "Найменування товару", "Кількість/об`єм товару", "Ціна за одиницю товару", "Сума операції" (а.с.53-96), де графа "Код товару згідно з УКТ ЗЕД" залишена незаповненою (за виключенням поодиноких випадків).
Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
За наслідками дослідження вказаних доказів, апеляційний суд зазначає про наявність у податкового органу повної інформації про розрахункові операції, здійснені ОСОБА_1 , в тому числі й у період з липня 2024 року по лютий 2025 року, зокрема інформації щодо коду товарної підкатегорії УКТ ЗЕД реалізованого товару.
З врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від від 26.03.2025№ 448114290707, якими до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5 100,00 гривень за проведення розрахункових операцій через РРО для підакцизних товарів без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити, що положеннями статті 139 КАС України не регламентовано стягнення з позивача (у разі відмови у задоволенні позову) в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29.04.2020, справа № 817/66/16 (11-185апп19).
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі № 400/3953/25 – скасувати, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.03.2025 № 457514290901, від 26.03.2025 № 448114290707 – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 12 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	А.Г. Федусик   Г.В. Семенюк