ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року	справа № 380/18236/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області код ЄДРПОУ 20453063, місцезнаходження: 88000, Україна, Закарпатська обл., місто Ужгород, площа Народна, будинок, 4, у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №124050005864 від 18 квітня 2025 року про відмову в призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зобов`язати призначити та виплатити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 згідно заяви від 09 квітня 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 квітня 2025 року, скориставшись особистим електронним кабінетом Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 подав заяву (№173) про призначення пенсії за віком. 18 квітня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення №124050005864 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що відповідно до п.14-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» громадяни України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України, або під час тимчасової окупації виїхали на підконтрольну територію України, виплата пенсій проводиться за умови неотримання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. Таке рішення позивач вважає протиправним, оскільки законодавець дійсно встановив особливості призначення пенсії для осіб, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації виїхали на підконтрольну територію України. Однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області не був врахований той факт, що ОСОБА_1 , хоча і був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , проте 24 лютого 2022 року і до початку тимчасової окупації виїхав з сім`єю у м. Львов та був мобілізований до лав ЗСУ, що підтверджується записом у військовому квитку. Починаючи з 27 лютого 2022 року брав участь у захисті України. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, яким встановлена дата початку тимчасової окупації Старобільської міської територіальної громади – 28.02.2022. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про те, він виїхав з м.Старобільська до початку окупації і на теперішній час на тимчасово окупованій території не проживає. А тому вважає, що на нього не розповсюджуються вимоги п.14-4 Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. 
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 15.09.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.
Ухвалою від 31.03.2026 суд виправив описку в ухвалі.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
09 квітня 2025 року, скориставшись особистим електронним кабінетом Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 подав заяву (№173) про призначення пенсії за віком. 
18 квітня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення №124050005864 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що відповідно до п.14-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» громадяни України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України, або під час тимчасової окупації виїхали на підконтрольну територію України, виплата пенсій проводиться за умови неотримання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Про даний факт повідомляється в заяві особи про призначення пенсії. Заявник не має права на призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного основного документа.
ОСОБА_1 подав скаргу до Пенсійного Фонду України та отримав відповідь від Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про неможливість нарахування пенсії у зв`язку з відсутністю інформації про неотримання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №124050005864 від 18 квітня 2025 року про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої третьої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Європейська соціальна хартія визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. Так, ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, базується на Конституції України і складається із Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі за текстом -Закон №2262-ХІІ), Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі за текстом - Закон №1058-IV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно із пунктом 1 частини першої, четвертої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 згаданого Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до згаданого Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону № 1058-IV, згідно положень якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року №22-1, затвердженому постановою правління Пенсійного Фонду України на виконання положень Закону № 1058-IV (далі - Порядок № 22-1, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1. Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (згідно бланків, доданих до Порядку), тощо подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Згідно з пунктом 1.9 Порядку № 22-1 особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.
За правилами пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Проаналізувавши зазначені норми, суд висновує, що особа, яка претендує на призначення пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком № 22-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення або відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12, 13 і 16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (крім працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, пункту 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, а також пункту 6 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
18.04.2025 відповідач розглянув заяву ОСОБА_1 та прийняв рішення №124050005864 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що відповідно до п.14-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» громадяни України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України, або під час тимчасової окупації виїхали на підконтрольну територію України, виплата пенсій проводиться за умови неотримання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. Про такий факт повідомляється в заяві особи про призначення пенсії. Заявник не має права на призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного основного документа.
Приймаючи оскаржуване рішення відповідач вважав позивача особою, яка проживає на тимчасово окупованих територіях України, або під час тимчасової окупації виїхав на підконтрольну територію України.
Суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 24.02.2022 і до початку тимчасової окупації виїхав з сім`єю у м. Львів та був мобілізований до лав ЗСУ, що підтверджується записом у військовому квитку, до якого внесено відповідний наказ командира Військової частини НОМЕР_2 №42 від 25.02.2022. 
Починаючи з 27.02.2022 по 31.03.2023 позивач брав участь у захисті України, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 №1395 від 18.02.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, яким визначена дата початку тимчасової окупації Старобільської міської територіальної громади - 28.02.2022.
Отже, ОСОБА_1 до початку тимчасової окупації виїхав з сім`єю у м. Львів та був мобілізований до лав ЗСУ.
Доказів того, що позивач отримав громадянство Російської Федерації та одержував пенсію в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації, відповідач суду не надав.
З врахуванням викладеного суд вважає, що позивач не проживає і не проживав на тимчасово окупованих територіях України, а також не виїхав під час тимчасової окупації на підконтрольну територію України. 
З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач як громадянин України, має право на отримання пенсії, призначеної йому відповідно до законодавства України, за місцем реєстрації фактичного проживання.
Крім цього, суд зазначає, що позивач 01.07.2025, скориставшись вебпорталом електронних послуг Пенсійного фонду України, в особистому кабінеті у розділі «Дистанційне інформування» сформував повідомлення з підтвердженням про неотримання пенсії від Російської Федерації та поставив відповідну позначку у рядку: «Не отримую пенсію в іншій державі, зокрема, від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації». Проте, відповідач в ході розгляду справи не надав жодної правової оцінки такій обставині. 
З таких підстав, суд висновує про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №124050005864 від 18.04.2025 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та як наслідок його необхідно скасувати.
Суд звертає увагу на те, що вік позивача становить 55 років 0 місяців 4 днів, страховий стаж - становить 27 років 1 місяць 8 днів, тобто позивач відповідає всім необхідними умовам, необхідних для призначення пенсії.
У зв`язку з цим, суд з метою повного та ефективного поновлення порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію за віком позивачу згідно із заявою від 09.04.2025 відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
V. Судові витрати
Судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в :
позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №124050005864 від 18.04.2025 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 09.04.2025 призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі його заяви від 09.04.2025 відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович