ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2517/26 Справа № 186/1718/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Дніпро 

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Пищиди М.М.
суддів: Свистунової О.В., Ткаченко І.Ю.
за участю секретаря судового засідання – Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, -
В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2025 позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання при виконанні трудових обов`язків.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що працював на підприємстві відповідача в шкідливих умовах впливу на організм. Під час роботи, з ним сталися нещасні випадки на виробництві, які призвели до ушкодження здоров`я.
За результатами проведених розслідувань, складено акти №25 та №12 форми Н-1, затверджені 08 березня 1998 року та 31 січня 1994 року, згідно яких нещасні випадки, що трапилися з позивачем, є пов`язаними з виробництвом.
Згідно з довідкою МСЕК від 02 червня 2005 року позивачу встановлено сукупно 60 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності.
Повторним оглядом МСЕК від 05 квітня 2007 року позивачу встановлено повторно 60% втрати професійної працездатності безстроково по трудовому каліцтву та третю групу інвалідності.
Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я та йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги, а тому просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, 250 000 гривень, без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.
Рішенням Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2025 року позовну заяву - задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 120 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір у розмірі 1 200,00 гривень.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля»звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити, зменшивши моральну шкоду до 60 000 грн. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 29 лютого 1980 року, ОСОБА_1 працював на підприємстві ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
15 вересня 2004 року ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України.
Актом форми Н-1 №12, затвердженим 31 січня 1994 року, підтверджується, що 10 січня 1994 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок на виробництві. Причиною нещасного випадку є відсутність засобів захисту, незадовільна організація виробничих робіт.
Актом форми Н-1 №25, затвердженим 08 березня 1998 року, підтверджується, що 05 січня 1998 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок на виробництві. Причиною нещасного випадку є підіймання ваги сидячи на колінах у незручному становищі тіла.
Згідно з довідкою МСЕК від 02 червня 2005 року позивачу встановлено сукупно 60 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності.
Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії МСЕ-ДНА-01 №563757 від 05 квітня 2007 року позивачу повторно безстроково встановлено 60% втрати працездатності по нещасних випадках на виробництві та третю групу інвалідності.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність спричинення позивачу моральної шкоди, провини відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та настанням у позивача негативних наслідків – стійкої втрати професійної працездатності у загальному розмірі 60 %. Враховуючи обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд стягнув компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди у розмірі 120 000 грн.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною другою статті 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Саме позивач визначає у позові відповідачів, до яких пред`явлено вимоги.
Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача, замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Згідно сталої практики Верховного Суду, потерпілі мають право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків, якщо стійка втрата працездатності у зв`язку з травмою на виробництві або професійним захворюванням уперше встановлена МСЭК в період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2005 року.
На день встановлення позивачу стійкої втрати працездатності та третьої групи інвалідності (02.06.2005року) передбачалося відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків.
Згідно пункту «е» частини 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, діючій станом на 13 червня 2002 року), у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі виплатити грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.
Предметом спору у цій справі є відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок трудового каліцтва.
При вирішенні спору даної категорії справ необхідно встановити коли саме настало право працівника на відшкодування шкоди.
Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Зазначений висновок стосувався визначення періоду виникнення у потерпілого права на відшкодування моральної шкоди, з урахуванням того, що питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, момент виникнення права на відшкодування моральної шкоди мав значення для визначення особи, яка має виплачувати таке відшкодування (за рахунок Фонду соціального страхування чи за рахунок роботодавця).
Тобто, від дати встановлення стійкої втрати працездатності залежить, яка особа має відшкодувати заподіяну працівнику моральну шкоду.
Згідно з положеннями статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року, з подальшими змінами та доповненнями, № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» надано роз`яснення про те, що, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати: якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при такому виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.
Отже, при вирішенні позову про відшкодування моральної шкоди необхідно з`ясовувати, коли виникли правовідносини сторін та коли завдана моральна шкода.
Поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що стійка втрата працездатності встановлена Довідкою МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності від 02.06.2005 року.
Оскільки, стійка втрата працездатності у зв`язку з травмою на виробництві або професійним захворюванням уперше встановлена МСЭК в період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2005 року, то позивач має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків.
Таким чином, суд першої інстанції з`ясувавши усі обставини справи, зробивши висновки про доведеність та обґрунтованість позову ОСОБА_1 , розглянув справу та задовольнив позов до неналежного відповідача ПАТ ДТЕК “Павлоградвугілля” не звернувши уваги, що у даному випадку належним відповідачем є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.
Суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з вимогами до належного відповідача.
Враховуючи, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, висновки суду першої інстанції про задоволення позову є передчасними, а тому рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - задовольнити частково.
Рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2025 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я — відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 01 квітня 2026 року.
Повний текст постанови складено 02 квітня 2026 року.

Судді