Справа № 589/875/24 
Провадження № 2/589/942/24 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Лєвши С.Л.,
з участю: секретаря судового засідання Новик О.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Шостка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Ординат Зоя Анатоліївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Шосткинської міської ради,
- про визначення місця проживання дитини,  

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Ординат З.А., звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання матері ОСОБА_1 . 
В обґрунтування позову зазначено, що 28 липня 2018 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб за актовим записом №165.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін від шлюбу народився син ОСОБА_3 .
У зв`язку з повномасштабним вторгненням, на початку війни, ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 виїхали за кордон до Німеччини. З тих пір батько дитини ОСОБА_2 зв`язок не підтримує, не телефонує дитині та позивачу, не цікавиться здоров`ям та життям дитини. Жодних заборон щодо спілкування з дитиною позивач не виказувала. 
Дитина ОСОБА_3 ходить до садочка подовженого дня у Німеччині. Мати здійснює повний материнський догляд, піклується про дитину, займається вихованням та навчанням сина, також вона забезпечує дитину всім необхідним для повноцінного життя, розвитку, піклується про її здоров`я.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ординат З.А. в підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені. Представник позивача - адвокат Ординат З.А. подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.47)
Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. (а.с. 44)
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Шосткинської міської ради в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений. (а.с. 41)
Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно із ст. 160 СК України, місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років.
Частиною 1 ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Порядок вирішення спору органом опіки та піклування конкретизований у пункті 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою КМУ №866 від 24.09.2008 та передбачає подання відповідної заяви службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, до якої слід долучити копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про шлюб та докази розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).
Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання. Крім цього, представники служби у справах дітей повинні звернутися до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.
Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.
У свою чергу порядок вирішення спору судом передбачає звернення зацікавленої особи до суду із відповідним позовом, доводи в якому мають бути підтверджені доказами, що мають істотне значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 19 СК України, участь органу опіки та піклування при розгляді даної категорії спорів є обов`язковою та передбачає подання таким органом до суду письмового висновку щодо розв`язання спору.
Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю.
Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.
З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ, ст. 161 СК України, вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
На підставі викладеного, при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання дитини з матір`ю, добросовісне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із її матір`ю, а тому підлягає задоволенню.
При цьому, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача ОСОБА_2 спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання її з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини, щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду.
Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а саме визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 . 
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати.
Із квитанції ID: 4204-5097-2134-1019 від 23.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок. (а.с.1)
Таким чином з відповідача на користь позивач підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп. за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-  

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Ординат Зоя Анатоліївна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Шосткинської міської ради, про визначення місця проживання дитини, задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Шосткинської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 04057994, адреса місцезнаходження юридичної особи: 41100, Сумська область, місто Шостка, вулиця Садовий бульвар, будинок 14.  

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша