Справа № 204/888/26
Провадження № 2/204/2090/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
23 квітня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючої       судді Токар Н.В.,
за участю секретаря     Павлюк Д.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі,–
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року позивач звернувся до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 442 585 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем та останній має заборгованість перед позивачем по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі. Відповідно до довідки, виданої відповідачем, станом на 26.01.2026 року позивачу не виплачена заробітна плата у сумі 442 585 грн. До теперішнього часу заборгованість по заробітній платі сплачена не була, у зв`язку із чим, позивач вимушений звернутись до суду.
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 05 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
06 березня 2026 року через систему «Електронний суд» представником відповідача – Гряник О.О. було подано на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовної заяви посилаючись на наступне. Причиною несвоєчасної виплати є факт наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасну виплату грошових коштів, а саме той факт, що Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» перебувало та перебуває і зараз в тяжкому економічному стані, що спричинено фінансовою кризою в країні, розірвання контрактів з російською федерацією, які складали питому вагу в загальній кількості, великі фінансові збитки. Відповідач просить врахувати ситуацію, яка склалася внаслідок війни, і поставила підприємство на межу виживання та звертає увагу, що на протязі 2019-2025 рр. підприємство працює в одноденному режимі роботи. Наявна заборгованість по заробітній платі перед робітниками підприємства з травня 2021 року по та станом на 01.06.2025 року складає понад 482 млн. (без податків) гривень, відсутність обігових коштів, одноденний режим роботи на протязі 2019-2025 років. Окрім того, відповідач доводить до відома суд, що згідно довідки № 105/05 від 16.02.2026 року, сума не виплаченої заробітної плати позивачу становить 442 585 грн.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. 
Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», відповідне підтверджується копією трудової книжки (а.с.5).
Згідно довідки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» від 16 лютого 2026 року №105/05, наданої відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, ОСОБА_1 не виплачена заробітна плата у сумі 442 585 грн., у т.ч. по місяцям: за червень 2021 року – 12473 грн.; за липень 2021 року – 15514 грн.; за серпень 2021 року – 15719 грн.; за вересень 2021 року – 15185 грн.; за жовтень 2021 року – 13868 грн.; за грудень 2021 року – 18578 грн.; за січень 2022 року – 12753 грн.; за березень 2022 року – 1135 грн.; за січень 2023 року – 8357 грн. – 50%; за лютий 2023 року – 9458 грн. – 50%; за квітень 2023 року – 17125 грн.; за грудень 2023 року – 5730 грн.; за січень 2024 року – 23913 грн.; за лютий 2024 року – 18414 грн.; за травень 2024 року – 19782 грн.; за червень 2024 року – 17122 грн.; за липень 2024 року – 19645 грн.; за вересень 2024 року – 19223 грн.; за грудень 2024 року – 15044 грн.; за січень 2025 року – 15996 грн.; за лютий 2025 року – 20190 грн.; за березень 2025 року – 20267 грн.; за квітень 2025 року – 21314 грн.; за червень 2025 року – 21016 грн.; за липень 2025 року – 10669 грн. – 50%; за вересень 2025 року – 11196 грн. – 50%; за жовтень 2025 року – 21868; за грудень 2025 року – 21031 грн. 
Аналогічні відомості містяться у довідці Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» наданою позивачем разом із позовом, за якою розмір заборгованості перед ОСОБА_1 станом на 26.01.2026 року складає 442 585 грн.
Згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата – це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Також, судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, з урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 442 585 грн. Зазначену суму заробітної плати позивачу станом на час розгляду справи судом не виплачено, доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Судом враховано, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (частина 1 ст.233 КЗпП України).
Нормою частини 2 ст.233 КЗпП України визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, що визначено ст.116 КЗпП України.
Встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, 26.01.2026 року отримав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, та 02.02.2026 року звернувся до суду з позовом, а отже, встановлений законом строк для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі не пропущено.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до частин 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, питання щодо розподілу судових витрат має вирішуватись згідно частини 6 статті 141 ЦПК України.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Отже, оскільки позивач в силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору та фактично за наслідками розгляду справи позовні вимоги задоволені, питання щодо розподілу судових витрат має вирішуватись відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судових витрат й він не оплачував судовим збором позовну заяву, в цій частині судові витрати на відповідача не покладаються.
Аналогічні висновки зроблені ВП ВС у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) від 13.07.2022 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі – задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період червень 2021 року – грудень 2025 року в розмірі 442 585 (чотириста сорок дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп., без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ),
Відповідач: Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (ЄДРПОУ 14308368, місцезнаходження: вул. Криворізька, буд.1, м. Дніпро, 49008).

Суддя          Н.В. Токар