ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/5344/24    Головуючий в 1 інст.Щаслива О.В.
Провадження №33/807/63/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 вересня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює охоронцем в Таврійському сільськогосподарському господарському закладі освіти, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 10 серпня 2024 року, о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 66 по вул.Покровській у м.Оріхові Запорізької області керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які виразилися у запаху алкоголю з порожнини роту, порушенні мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Зазначені дії містять порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Посилається на відсутність в матеріалах справи доказів його керування транспортним засобом. 
Вказує на те, що дійсно на місці зупинки транспортного засобу він відмовився пройти огляд, оскільки не довіряв поліції, але від проходження огляду в закладі охорони здоров`я він не відмовлявся.
Зауважує, що працівниками поліції його не було доставлено до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог Інструкції та ст.266 КУпАП.
Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що поліцейський не повідомляв йому про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння. 
Також, вказує на те, що працівник поліції не роз`яснював йому його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

В судове засідання, призначене на 16 січня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подавав. 
Апеляційний розгляд неодноразово відкладався задля забезпечення можливості ОСОБА_1 взяти участь в цьому розгляду, у тому числі розгляд відкладався за клопотаннями ОСОБА_1 .
В подальшому від останнього на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №180639 від 10 травня 2024 року, з якого убачається, що 10 травня 2024 року, о 09 годині 20 хвилин, в Пологівському районі м.Оріхів вул.Покровська навпроти буд.66 водій керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку із відмовою останнього;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 травня 2024 року;
- у поясненнях свідка ОСОБА_2 , згідно з якими остання зазначила про те, що в її присутності ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився від проходження медичного огляду. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП;
- у рапорті помічника чергового ч/ч ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Свириденка Є., згідно з яким, 10 травня 2024 року о 10:10 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10 травня 2024 року о 10:10 за адресою: Оріхівський район м.Оріхів, вул.Покровська, буд.66, ГРПП. ОСОБА_1 , 1961, який керував ВАЗ НОМЕР_2 , не пристебнутим паском безпеки та перебував в алкогольному стані;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, ОСОБА_1 провину у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав, пояснивши, що працівниками поліції був зупинений без належних на то підстав, алкогольні напої в день зупинки не вживав, від проходження медичного огляду не відмовлявся. 
Представник особи, яка притягується до відповідальності, – адвокат Курдась С.О. заперечував проти причетності його довірителя до вчинення правопорушення, зауваживши, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи не свідчить про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є істотною умовою для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП. Від проходження медичного огляду не відмовлявся, просив про закриття провадження в справі у зв`язку з недоведеністю складу правопорушення, за ознаками якого складений протокол, в діях ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи сторони захисту як такі, що суперечать наявним в справі доказам.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки бажав пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме у останнього виявлені такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.
Крім того, на запитання працівників поліції, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 зазначив, що вчора вживав алкогольні напої з приводу свята. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу чи у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився у присутності свідка. Отже, зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, що і стало підставою для складання працівниками поліції на водія ОСОБА_1 протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
При цьому ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відеозаписом, а й відомостями з протоколу, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Версія ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки бажав пройти такий огляд у медичному закладі, спростовується вищевказаними доказами в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та не був водієм, то суд апеляційної інстанції вважає їх непереконливими та такими, що суперечить фактичним обставинам справи.
З долученого до протоколу відеозапису убачається, що водієм транспортного засобу «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1 був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом транспортного засобу.
Сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом, а навпаки поводив себе, як водій цього транспортного засобу, пояснював працівникам поліції звідки він їде.
Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 не заявляв.
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейський не повідомляв йому про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, не роз`яснював йому його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, є безпідставними та спростовуються, в тому числі відеозаписом.
Крім того, до протоколу додано пам`ятку про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, яка підписана ОСОБА_1 .
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне уточнити постанову суду першої інстанції в частині дати вчинення правопорушення, вказавши, що датою вчинення правопорушення є 10 травня 2024 року, а не 10 серпня 2024 року, як помилково зазначено судом. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Проценка С.М. залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 вересня 2024 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП змінити в частині встановленої дати вчинення адміністративного правопорушення.
Вважати датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - «10 травня 2024 року», замість «10 серпня 2024 року», як помилково вказано в постанові.
У решті постанову суду залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду     С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 336/5344/24