ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/3441/24	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3441/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради, Комунального підприємства "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В.Скліфосовського Полтавської обласної ради", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2024 адвокат Арзуманян Віталій Альбертович, здійснюючи на підставі ордеру на надання правничої допомоги (серія ВІ №1206009 від 22.03.2024) представництво інтересів ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Комунального підприємства "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради" (надалі - Полтавський ОЦМСЕ), в якому, з урахуванням заяви від 14.05.2024 про зміну предмету позову, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського ОЦМСЕ, яке відображене в акті огляду медико-соціальною експертною комісією №1302 від 09.07.2015, щодо визнання ОСОБА_2 інвалідом 3 групи безстроково; 
- визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського ОЦМСЕ, яке відображене в акті огляду медико-соціальною експертною комісією №202 від 19.01.2024, щодо визнання ОСОБА_2 інвалідом 3 групи безстроково. 
Мотивуючи позов, заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, який при складенні акту огляду медико-соціальною експертною комісією безпідставно та протизаконно установив біологічному батьку позивача - ОСОБА_2 третю групу інвалідності безстроково за відсутності відповідних хвороб. Установлення групи інвалідності батьку позивача слугувало підставою для звернення ОСОБА_2 до Чутівського районного суду Полтавської області з позовом про стягнення з позивача аліментів на утримання непрацездатного батька, чим зачіпаються права позивача на мирне володіння своїм майном.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду (Головко А.Б.) від 27.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження.
У подальшому ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2024, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024, провадження у справі №440/3441/24 було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України з тих мотивів, що розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.
Однак постановою Верховного Суду (суддя-доповідач Желєзний І.В., судді: Мартинюк Н.М., Мацедонська В.Е.) від 21.01.2025 касаційну скаргу представника позивача, адвоката Арзуманяна В.А., було задоволено. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 скасовано, а справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
21.01.2025 суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Желєзний В.І. виклав окрему думку, за якою касаційну скаргу адвоката Арзуманяна В. А. слід було б залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 – без змін.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 адміністративну справу №440/3441/24 прийнято до провадження. Залучено до участі у справі в якості в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 та Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 24.02.2025 клопотання представника позивача, адвоката Арзуманяна В.А., щодо розгляду за правилами загального позовного провадження справи №440/3441/24 залишено без задоволення.
Ухвалою суду від 09.04.2025 клопотання адвоката Арзуманяна В.А. про заміну відповідача у справі №440/3441/24 задоволено частково. Залучено до участі у справі №440/3441/24 як другого відповідача Комунальне підприємство "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" (надалі - Полтавська обласна клінічна лікарня).
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у своїх поясненнях суду зазначав, що на обліку Управління перебуває ОСОБА_2 як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи від загального захворювання. Пенсія ОСОБА_2 призначена Управлінням з 07.07.2015 згідно із Законом №1058-IV на підставі поданої ОСОБА_2 заяви відповідно до Порядку №22-1 та виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0482604 від 09.07.2017, яка була одержана Управлінням від Полтавського ОЦМСЕ. Таким чином дії Управління щодо призначення ОСОБА_2 пенсії по інвалідності вчинені в рамках правового поля у сфері пенсійного забезпечення (т. 1 а.с. 75-77). 
У відзиві на позовну заяву представник Полтавського ОЦМСЕ заперечував проти задоволення позовних вимог (т. 1 а.с. 82-84). Зазначив, що ОСОБА_2 був оглянутий вперше обласною МСЕК №1 Полтавського ОЦМСЕ 09.07.2015 і рішенням Комісії йому була встановлена третя група інвалідності по загальному захворюванню безстроково. Експертне рішення зафіксоване в акті огляду МСЕК від 09.07.2015 №1302. Крім направлення на МСЕК поліклініки Чутівської центральної районної лікарні від 07.07.2015 підставою для проведення медико-соціальної експертизи і винесення рішення були результати медичного обстеження, проведених досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму ОСОБА_2 , обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Рішення Комісії прийняте відповідно до ст. 69 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", ст. 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні", положень постанови КМ від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи" та Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561. Обґрунтовуючи своє експертне рішення, обласна МСЕК №1, як колегіальний орган у складі 4-х лікарів-спеціалістів, у пункті 34 акту огляду вказала на критерії встановлення інвалідності по виявленій патології, ступеню функціональних порушень, обмеженню здатності до самообслуговування І ступеня, самостійного пересування І ступеня, трудової діяльності І ступеня, що відповідає імперативній нормі пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317. 
Додав, що у зв`язку з необхідністю оновлення індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю ОСОБА_2 консультативною поліклінікою Комунального некомерційного медичного підприємства "Чутівська центральна лікарня" 05.12.2023 було оформлено відповідне направлення на МСЕК. ОСОБА_2 був оглянутий Полтавською міжрайонною МСЕК №2 загального профілю 19.01.2024. З огляду на ступінь обмеження життєдіяльності особи з інвалідністю ОСОБА_2 , обумовлених стійкими порушеннями функцій організму та захворюваннями, вказаною медико-соціальною експертною комісією у складі 4-х лікарів-спеціалістів було підтверджено третю групу інвалідності по загальному захворюванню безстроково та оформлено оновлену індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю. 
У відзиві від 07.03.2025 представник Полтавського ОЦМСЕ зазначив, що в силу законодавчих змін, внесених статтею 691 (Комплексна оцінка обмежень життєдіяльності та оцінювання повсякденного функціонування особи) Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", відповідач з 01.01.2025 позбавлений повноважень проведення медико-соціальної експертизи та внесення змін до раніше прийнятих рішень і прийняття нових рішень. З посиланням на пункти 2, 3 зазначеної постанови вказав, що з 01.01.2025 експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого зазначеного постановою. Водночас повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припинені 31.12.2024. Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (т. 2 а.с. 60-62).
Представник Полтавської обласної клінічної лікарні у своєму відзиві (т. 2 а.с. 74-77) навів доводи аналогічні тим, що наведені у відзиві Полтавського ОЦМСЕ. Додав, що рішення, які виносилися обласною МСЕК №1 Полтавського ОЦМСЕ 09.07.2015 і Полтавською міжрайонною МСЕК №2 загального профілю 19.01.2024 Полтавського ОЦМСЕ були обґрунтованими і неупередженими. На момент винесення експертних рішень фахівці МСЕК не були обізнані з майновими претензіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 один до одного. За твердженням представника Полтавської обласної клінічної лікарні представник позивача неправильно обрав форму захисту оспореного права ОСОБА_1 , оскільки в силу законодавчих змін, внесених статтею 691 (Комплексна оцінка обмежень життєдіяльності та оцінювання повсякденного функціонування особи) Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" відповідач з 01.01.2025 позбавлений повноважень проведення медико-соціальної експертизи та внесення змін до раніше прийнятих рішень і прийняття нових рішень. 
Правом на подачу відповідей на відзиви позивач не скористався.
ОСОБА_2 будь-яких звернень до суду не направляв.
Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серія НОМЕР_1 , виданого 24.10.2023 Чутівським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Східного МУ Міністерства юстиції, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області. Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 60).
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №0482604 від 09.07.2015 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності безстроково (т. 1 а.с. 18).
Як повідомляє представник позивача, 18.12.2023 позивачу стало відомо про те, що його біологічний батько, ОСОБА_2 , звернувся до Чутівського районного суду Полтавської області з позовом щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 всіх доходів. Підставою звернення до суду слугував той факт, що ОСОБА_2 , будучи таким, що не досяг пенсійного віку, відповідно до рішення Полтавського ОЦМСЕ (обласний МСЕК №1) визнаний інвалідом третьої групи безстроково, а відтак є непрацездатним, у зв`язку з чим вимагає від ОСОБА_1 сплати на свою користь аліментів на своє утримання.
Крім того, відповідно до акту огляду МСЕК №202 від 19.01.2024, виданого Полтавським ОЦМСЕ, ОСОБА_2 було підтверджено третю групу інвалідності безстроково (т. 1 а.с. 88-89).
Позивач вважає, що захворювання ОСОБА_2 не належать до переліку захворювань, за якими може встановлюватися інвалідність безстроково відповідно до Переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №10.
З цих підстав позивач через представника звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 №875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (тут і надалі - Закон №875-XII у редакції, чинній на момент огляду ОСОБА_2 у 2015 році).
Частиною першою статті 2 Закону №875-XII передбачено, що інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №875-XII, інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин і втратила чинність з 01.01.2025, відповідно до статті 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" та статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" було затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджені.
Положення про медико-соціальну експертизу визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Пунктами 3, 4 Положення про медико-соціальну експертизу було передбачено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Згідно з пунктом 17 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Пунктами 12, 13 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії, зокрема, здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх; повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання; проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій. 
Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, зокрема, здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи; розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю; проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Пунктом 20 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.
Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності (надалі - Інструкція №561 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п. 1.3 Інструкції №561, відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, медико-соціальна експертиза проводиться хворим, що досягли повноліття, інвалідам, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації. 
Відповідно до п. 1.4 Інструкції №561, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. 
Згідно з п. 1.9 Інструкції №561, огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, проводиться згідно з Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317.
Відповідно до п. 1.10 Інструкції №561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Пунктом 2.2 Інструкції №561 передбачені критерії життєдіяльності людини: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.
Ступінь обмеження життєдіяльності - величина відхилення від норми діяльності людини. Ступінь обмеження життєдіяльності характеризується одним або поєднанням декількох зазначених найважливіших його критеріїв. Виділяють три ступені обмеження життєдіяльності: помірно виражене, виражене, значне.
Помірно виражене обмеження життєдіяльності зумовлено порушеннями функції органів і систем організму, що призводять до помірного обмеження можливості навчання, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, пересування, самообслуговування, участі у трудовій діяльності.
Відповідно до п. 2.4 Інструкції №561, причини інвалідності встановлюються згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317.
Згідно з п. 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. 
Як передбачено пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені: обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані; обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає); обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії); обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів; обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації; обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов. Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.
Порядок заповнення форми первинної облікової документації №157/о "Акт № ___ огляду медико-соціальною експертною комісією" визначала Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації №157/о "Акт № ___ огляду медико-соціальною експертною комісією" затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України 30.07.2012 №577, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.09.2012 за №1508/21820.
Відповідно до пунктів 2 - 4 вищевказаної Інструкції, Форма №157/о призначена для запису основних медичних даних і соціальних факторів, необхідних для винесення експертного рішення та його обґрунтування. У формі №157/о вказуються умови і характер праці, які рекомендуються інвалідам, та інші заходи, які сприятимуть відновленню їх працездатності. Форма №157/о заповнюється у Кримській республіканській, обласних, центральних міських у містах Києві та Севастополі, міських, міжрайонних та районних медико-соціальних експертних комісіях (далі - МСЕК). Форма №157/о заповнюється на кожного хворого, який оглядається у МСЕК. 
У позовній заяві представник позивача єдиним мотивом неправомірності актів огляду МСЕК вказує на ту обставину, що ОСОБА_2 безпідставно та протизаконно визначено ІІІ групу інвалідності безстроково за захворюваннями, які не передбачені в постанові Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №10 "Про затвердження переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду".
Оцінюючи на предмет обґрунтованості такі твердження представника позивача, суд зауважує, що постанова Кабінету Міністрів, на яку посилається заявник, була прийнята за часом пізніше (21.10.2015), коли ОСОБА_2 була встановлена ІІІ група інвалідності (09.07.2015).
Тож очевидним є той факт, що ця постанова Уряду і не могла бути врахована при визначенні групи інвалідності без зазначення строку повторного огляду.
Водночас при обґрунтуванні свого експертного рішення від 09.07.2015, обласна МСЕК №1, як колегіальний орган у складі лікарів-спеціалістів, у п. 34 акту огляду вказала на критерії встановлення інвалідності по виявленій патології, ступеню функціональних порушень, обмеженню здатності до самообслуговування І ступеня, самостійного пересування І ступеня, трудової діяльності І ступеня, що відповідає імперативній нормі пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317. 
Представник позивача також наполягає на тому, що при складенні акту огляду МСЕК №202 від 19.01.2024 були допущені ті ж самі порушення норм, що і при складанні попереднього акту огляду МСЕК. 
Представник Полтавського ОЦМСЕ у відзиві вказав, що у зв`язку з необхідністю оновлення індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю ОСОБА_2 консультативною поліклінікою Комунального некомерційного медичного підприємства "Чутівська центральна лікарня" 05.12.2023 було оформлено відповідне направлення на МСЕК. ОСОБА_2 був оглянутий Полтавською міжрайонною МСЕК №2 загального профілю 19.01.2024. З огляду на ступінь обмеження життєдіяльності особи з інвалідністю ОСОБА_2 , обумовлених стійкими порушеннями функцій організму та захворюваннями, вказаною медико-соціальною експертною комісією у складі 4-х лікарів-спеціалістів було підтверджено третю групу інвалідності по загальному захворюванню безстроково та оформлено оновлену індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до вищенаведеного правового регулювання рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
У разі незгоди з висновком МСЕК його можна було оскаржити (за обставин цієї справи та за існуючою раніше процедурою) до обласної чи до Центральної МСЕК МОЗ України.
Процедуру прийняття рішень - актів огляду МСЕК ОСОБА_2 позивач не оскаржує, натомість незгоден з діагностованим захворюванням, на підставі чого ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково. 
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються правильність рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №280/4820/19, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 25.09.2018 у справі №804/800/16, від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а.
Тож визначення конкретного ступеню розладу функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності людини, як критеріїв встановлення інвалідності, є дискреційними повноваженнями МСЕК, з огляду на що суд не вправі втручатися у такі повноваження відповідача.
За таких обставин суд визнає заявлений позов необґрунтованим, у зв`язку з чим залишає його без задоволення у повному обсязі.
За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/3441/24 - залишити без задоволення.
Позивач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Комунальне підприємство "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради (код ЄДРПОУ 41467163; вул. М.Дмитрієва, 7, м. Полтава, 36000).
Відповідач: Комунальне підприємство "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В.Скліфосовського Полтавської обласної ради" (код ЄДРПОУ 01999106; вул. Шевченка, 23, м. Полтава, 36011).
Третя особа:  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ). 
Третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання. 

Суддя	 	Є.Б. Супрун