Єдиний унікальний номер: 448/2265/25 
Провадження № 2/448/148/26

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(повний текст) 

07.04.2026 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Романченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий зміст позовних вимог.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , покликаючись на те, що 21 липня 2017 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, про що зроблено актовий запис №04. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично у шлюбних відносинах сторони не перебувають. Постійні сварки погано впливають на нормальну моральну атмосферу у їхній сім`ї. 
Стверджує, що подальше підтримування сімейних відносин із відповідачем вважає неможливим, а формальне перебування у шлюбі недоцільним та не бажаним. Шлюб між сторонами фактично припинив існування. 
Вважає, що їхня сім`я перестала існувати, а тому шлюб потрібно розірвати. Залишатись надалі у такому шлюбі вона, позивачка, немає наміру; причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, розцінює обґрунтованими та вважає, що подальше спільне життя разом з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. 
З огляду на наведене, з врахуванням відсутності між ними почуттів любові і поваги, просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею (позивачкою) та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрованого 21 липня 2017 року виконавчим комітетом Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, про що зроблено актовий запис №04. Понесені нею судові витрати просить стягнути з відповідача.
ІІ. Позиція учасників справи.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Демчук Г.В. у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. У поданій заяві вони просили стягнути понесені судові витрати з відповідача ОСОБА_2 . Крім того, зазначили, що після розірвання шлюбу позивачка ОСОБА_1 бажає й надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 ».
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні, призначеному на 15.01.2026 року, проти розірвання шлюбу заперечував та просив відкласти розгляд справи. У судове засідання, призначене 07.04.2026 року, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився. Як вбачається із матеріалів справи, останнього повідомляли про дату, час і місце розгляду справи, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця його проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку ( АДРЕСА_1 ). Телефонограмою повідомив суд, що не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить розглянути справу у його відсутності. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі. 
Ухвалою судді від 27.11.2025р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного з викликом сторін.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Обставини справи, встановлені судом. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачки  ОСОБА_1 та доводи відповідача  ОСОБА_2 , судом встановлені наступні обставини.
Сторони з 21 липня 2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, про що зроблено актовий запис №04.
Від подружнього життя в сторін народилася дочка – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Між сторонами склались неприязні відносини через протилежні погляди на сімейні відносини, сімейні цінності, між ними відсутнє взаєморозуміння.
Окрім цього, встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються, їх шлюб існує формально, вони не бажають зберегти шлюб, позивачка ОСОБА_1 на розірванні шлюбу наполягає, в свою чергу відповідач ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу не заперечує. 
Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.07.2017 року; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_2 від 15.03.2019р.; копією паспорта позивачки; витягом з реєстру територіальної громади №2022/000353750 від 17.08.2022 року та іншими матеріалами справи.
V. Застосовані судом норми права.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».
Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. 
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Статтею 109 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).
Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
У відповідності до положень ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
VI. Висновки суду. 
Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.
Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.
Підсумовуючи, суд вважає, що позов обґрунтований, шлюб між сторонами існує формально, докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, примирення між сторонами неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, позивачка ОСОБА_1 не виявила бажання примиритись та наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти розірвання такого, а тому, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, що має істотне значення, відтак шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Вимоги про відновлення свого дошлюбного прізвища позивачка ОСОБА_1 не заявляла, а навпаки ствердила, що після розірвання шлюбу бажає й надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 ».
VII. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
З матеріалів справи вбачається, що за заявлені позовні вимоги позивачка  ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 04.11.2025р. 
З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволено, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути сплачений нею судовий збір у зазначеному вище розмірі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141-142, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 липня 2017 року виконавчим комітетом Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, про що зроблено актовий запис №04. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений нею судовий збір у розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Мостиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Повний текст рішення складено 13.04.2026 року.
Відомості про учасників справи:
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Заверешиця Городоцького району Львівської області; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Вовчищовичі Мостиського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          Ю.В. Кічак