ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 лютого 2026 року	Справа №160/32484/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: 12.11.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській, в якій позивач просить суд:
-визнати постанову від 28.11.2022 у ВП №68812447, якою Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Джирук Ольгою Олександрівною, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №160/10740/21, виданого 15.11.2021 суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковською О.В. про зобов`язання Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_2 відповідно до довідки про грошове забезпечення №33/24/С-11 від 06.05.2021, виготовленої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області - закінчене, незаконною та скасувати її.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у державного виконавця не було підстав закінчувати виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/10740/21, оскільки рішення суду не було виконане стягувачем, оскільки перерахунок пенсії здійснено, проте виплата заборгованості, яка виникла за наслідком проведеного перерахунку, не здійснена. Відтак, постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
26 листопада 2025 року від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України надійшли пояснення, в яких вказується, що пенсійні кошти, нараховані на виконання рішення у справі №160/10740/21, обліковуються в Головному управлінні, їх виплата проводиться згідно з Порядком №821 після надходження відповідного фінансування. Отже, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 виконані Головним управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням та в межах повноважень, покладених на Управління Фонду. За життя ОСОБА_2 звертався до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою пор примусове виконання судового рішення, у зв`язкі із чим було відкрито виконавче провадежння №68812447. Постановою від 28.11.2022 про закінчення виконавчого провадження дії з примусового виконання виконавчого листа №160/10740/21 були завершені. За приписами пункту 3 частини 1 статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому проадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відповідно до частин 1-3 статті 61 Закону №2262 суми пенсії,що підлягалі виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Закон №2262 не передбачає, що недоотримані суми пенсій після шестимісячного терміну входять до складу спадщини, тобто суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спдащини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною 1 статті 61 Закону № 2262.
03 грудня 2025 року від відповідача Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти заявлених позовних вимог. Зокрема, відповідач вказав, що державним виконавцем керуючись п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», 28.11.2022 завершено виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову. Відповідач зазначив, що без участі ГУ ПФУ в Дніпропетровської області виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі 160/10740/21 щодо проведення перерахунку пенсії та здійснення виплати заборгованості неможливо. Також відповідач зазначив, що за період з моменту закінчення виконавчого провадження 28.11.2022 до 11.08.2023 (дата смерті стягувача) сам стягувач не звертався до відділу примусового виконання рішень із заявою про визнання протиправною постанови про закінчення виконавчого провадження. Звертає увагу, що стягувач за свого життя не скористався своїм правом на оскарження постанови виконавця від 28.11.2022. Натомість, члени сім`ї стягувача, включаючи позивача, протягом виконання рішення суду у справі №160/10740/21 не були сторонами судової справи, а також не були сторонами виконавчого провадження. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі №160/10740/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 відповідно до довідки про грошове забезпечення №33/24/С-11 від 06.05.2021, виготовленої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_2 відповідно до довідки про грошове забезпечення №33/24/С-11 від 06.05.2021, виготовленої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області.
На підставі вказаного рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.
22.04.2022 на підставі виконавчого листа №160/10740/21 від 15.11.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Днпро) Дрижирук Ольгою Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68812447.
Листом від 16.09.2022 №0400-010901-8/95002 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області повідомлено відділ примусового виконання рішень про те, що рішенння Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі №160/10740/21 виконано в частині проведення перерахунку, але виплату заборгованості, що виникла після такого перерахунку пенсії ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 до 30.11.2022 у розмірі 187454, 91 грн буде здійснено після виділення бюджетних асигнувань, оскільки згідно з пунктом 20 та 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн.
28.11.2022 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.
Також, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопрушення, передбаченого ст.382 КК України. (вих. №02.1-33/26966).
28.11.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Днпро) Дрижирук Ольгою Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , стосовного якого винесено судове рішення від 11 жовтня 2021 року у справі №160/10740/21 та оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2022, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 , дружина померлого ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину свого чоловіка, та вважаючи що має право на його пенсійне забезпечення, 06.11.2025 через свого представника за довіреністю - Берьозкіна Миколи Сергійовича звернулась із заявою про отримання постанов у виконавчому провадженні №68812447.
Листом від 07 листопада 2025 №30197 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області позивачу надано копії постанов про відкриття виконавчого проваджзення №68812447 від 22.04.2022 та копію постанови про закінчення виковчого провадження ВП №68812447 від 28.11.2022.
Вважаючи постанову від 28.11.2022 протиправною, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, судом враховано такі обставини та норми права.
Щодо наявності підстав для винесення оскаржуваної постанови.
Закон №1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до вимог ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Судом в ході розгляду справи було встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/10740/21 посадовою особою відповідача проведено наступні виконавчі дії:
20.10.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн.
28.11.2022 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.
Також, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопрушення, передбаченого ст.382 КК України. (вих. №02.1-33/26966).
Інших виконавчих дій державними виконавцями в рамках ВП №68812447 не вчинялося.
Отже, суд зауважує, що закінчення виконавчого провадження після направлення повідомлення органам досудового розслідування для притягнення винних осіб до відповідальності є наслідком вжиття всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду та встановлення неможливості такого виконання, тобто встановлення того факту, що механізми та інструменти, якими закон наділяє виконавця при виконанні рішень про зобов`язання боржника вчинити певні дії, є вичерпаними.
З копій матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем до суду вбачається, що вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення кримінального правопорушення) є належними заходами виконання судового рішення, а тому, у державного виконавця були підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тому у суду відсутні підстави для скасування спірної постанови.
Суд акцентує увагу на тому, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає інших заходів впливу на боржника, який особисто повинен виконати рішення, окрім штрафу, і після того як відповідач в цій справі вичерпав такі заходи, закон імперативно вимагає від виконавця надіслати до органу досудового слідства повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та закінчити виконавче провадження, що і було вчинено відповідачем.
При цьому, суд наголошує на тому, що закінчення виконавчого та правомірність дій державного виконавця у виконавчому провадженні, яке закінчено у зазначений вище спосіб не звільняє боржника від обов`язку виконання рішення суду.
Щодо відсутності у позивача підстав для оскарження постанови відповідача від 28.11.2022 у виконавчому проадженні №68812447.
Згідно з п.8) ч.1 ст 4 КАС України позивачем є, серед іншого, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч. 1 ст. 5 КАС України).
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Суд при розгляді справи виходить з того, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, невизнані або оспорювані права.
Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем.
Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов?язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов?язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов?язаних осіб.
Отже, лише встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з?ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Порушенням вважається такий стан суб?єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб?єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, або порушення права пов?язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.
При цьому, позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту.
Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_2 відповідно до довідки про грошове забезпечення №33/24/С-11 від 06.05.2021, виготовленої Державною установою “Територіальне медичне об`єднання” МВС України по Дніпропетровській області.
Рішення у адміністративній справі №160/10740/21 набрало законної сили 11.11.2021.
На підставі вищевказаного рішення та виконавчого листа №160/10740/21, 22.04.2022 було відкрито виконавче провадження №68812447.
Постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2022 ВП №68812447 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Джирук Ольгою Олександрівною виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №160/10740/21, виданого 15.11.2021 суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковською О.В. про зобов`язання Головного Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_2 відповідно до довідки про грошове забезпечення №33/24/С-11 від 06.05.2021, виготовленої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області, закінчено на підставі вимог п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України “Про виконавче провадження”.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - після винесення відповідачем 28.11.2022 постанови про закінчення виконавчого провадження №68812447.
Отже, з дати винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2022 ВП №68812447 та до 11.08.2023 (дата смерті) стягувач ОСОБА_2 не використав свого права на оскарження у передбачені законом строки постанови про закінчення виконавчого провадження.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 .
На переконання суду, ОСОБА_1 не набула права на оскарження постанови про закінчення виконавчого проадження від 28.11.2022 у виконавчому провадженні №68812447, де стягувачем був ОСОБА_2 .
Так, право на судове оскарження є конституційним правом, яке належить до немайнових прав, що, з огляду на п.1)ч.1 ст.1219 Цивільного кодексу України, не входить до складу спадщини.
При цьому, закінчення виконавчого провадження не звільняє боржника від обов`язку виконати рішення суду, а позивач не позбавлений можливості отримати нараховані ОСОБА_2 , але не виплачені йому за життя суми пенсії, звернувшись на підставі частин 1-3 ст. 61 Закону №2262 до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який був боржником у відповідному виконавчому провадженні.
Відтак, ОСОБА_1 не обґрунтувала належним чином підстав звернення до суду з позовом, не навела доводів на підтвердження порушення її прав оскаржуваною постановою у виконавчому провадженні №68812447.
Відсутність порушеного права позивача є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Отже, дії відповідача у спірних правовідносинах вчинено у відповідності до вимог Закону, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) було доведено правомірність вчинених дій.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.
Розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській про визнання протиправною та скасування постанови, - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон