ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 730/24/26
Головуючий у першій інстанції – Луговець О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/715/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л
секретар: Шкарупа Ю.В. 
Заявник: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (суддя Луговець О.А.), постановлену в м.Борзна, 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб.
Заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року позов задоволено; розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції актовим записом №104, задовольнивши прохання позивача про залишення без зміни її прізвища – ОСОБА_3 .
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, скасування зазначеного рішення і призначення справи до нового розгляду. Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_2 категорично заперечував проти розірвання шлюбу, рішення суду винесено без його участі, до органів ДРАЦС ні позивачка, ні чоловік не зверталися з реєстрацією такого акту, свідоцтва про розірвання шлюбу не отримували. За доводами заявниці, ці обставини існували на момент ухвалення рішення, однак суд не мав можливості оцінити їх правову природу, оскільки вони не були предметом судового дослідження. Вказує, що рішення суду не сприймалося сторонами як таке, що припиняє шлюб, а саме припинення сім`ї фактично не відбулося. ОСОБА_1 вважає зазначені обставини істотними, оскільки суд ухвалив рішення за відсутності волевиявлення відповідача; відсутність підписів, заяв та явки відповідача не була проявом зловживання, а наслідком його переконання у чинності шлюбу; суд не дослідив реальну волю сторін та фактичний характер їхніх відносин. 21 вересня 2025 року позивачка як дружина отримала корінець сповіщення сім`ї №189 про загибель військовослужбовця ОСОБА_2 , який особисто визначив її такою особою у своєму розпорядженні і це, за її доводами, підтверджує факт сімейних зв`язків з військовослужбовцем. Звертає увагу, що шлюб із ОСОБА_2 був добросовісним, стабільним та спрямованим на реалізацію інституту сім`ї за його правовим і соціальним призначенням. 
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2026 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження в справі за її заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Ухвалу суду мотивовано тим, що позивачка звернулася до суду з заявою до померлої особи, правосуб`єктність якої на час пред`явлення заяви припинилася, отже заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження та розгляду заяви по суті, зобов`язати суд першої інстанції при новому розгляді справи надати правову оцінку внутрішній суперечності рішення від 04 травня 2018 року та надати правову оцінку тому, чи могло рішення вважатися таким, що породило правові наслідки припинення шлюбу між сторонами, з урахуванням фактичних сімейних відносин сторін у період з моменту ухвалення рішення 04 травня 2018 року і до смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Апеляційна скарга мотивована тим, що заявниця не звертається з вимогою відновити сімейні відносини з померлою особою, а предметом заяви є встановлення правового факту, чи існував між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 чинний шлюб на момент його смерті або ж він був припиненим у 2018 році з реальними правовими наслідками. Вказує, що відмова у відкритті провадження створила і закріпила стан правової невизначеності, а саме: чи перебувала ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_2 до моменту його смерті; чи є новонароджений син позивачки таким, що народжений у шлюбі чи поза ним; який правовий статус позивачки – дружини загиблого військовослужбовця чи сторонньої особи; який правовий статус дитини – члена сім`ї загиблого військовослужбовця чи ні. Вважає, що держава, профінансувавши медичні послуги із допоміжних репродуктивних технологій, фактично визнала існування шлюбу. За доводами ОСОБА_1 , протягом усього періоду з моменту укладення шлюбу і до моменту смерті ОСОБА_2 вони діяли як подружжя, приймали спільні майнові та життєві рішення, брали участь у державних програмах як подружжя, чоловік особисто підтверджував та підписував відповідні заяви як особа, що перебуває в шлюбі, опікувалися дітьми зі статусом сиріт, як подружжя. Заявниця вказує, що суд першої інстанції формально послався на практику Верховного Суду, однак неправильно витлумачив її зміст.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції.
По справі встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 17 листопада 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року.
Сповіщенням сім`ї №189 від 21 вересня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщено ОСОБА_1 про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 біля н.п. Лугівка Великописарівської територіальної громади Охтирського району Сумської області під час виконання обов`язків військової служби (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.13).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Главою 3 розділу V ЦПК України передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
У відповідності до частин першої, другої статті 427 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
У справі, яка є предметом апеляційного перегляду, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року у цивільній справі №730/210/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Разом із тим, встановивши, що відповідач у вказаній справі загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду ОСОБА_1 подала 08 січня 2026 року, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що заявниця не звертається з вимогою відновити сімейні відносини з померлою особою, не заслуговують на увагу.
Так, відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 просить скасувати рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року і призначити справу до нового розгляду. При цьому, вона посилається, зокрема на відсутність волевиявлення ОСОБА_2 на припинення шлюбу і вказує, що суд не мав правових підстав вважати шлюб таким, що припинився. Отже, у випадку скасування вказаного рішення суду фактично постане питання про відновлення шлюбу, який було розірвано судовим рішенням, про перегляд за нововиявленими обставинами якого заявниця просить суд. 
Разом із тим, смерть одного з подружжя унеможливлює відновлення сімейних відносин, що виключає можливість перегляду рішення суду про розірвання шлюбу.
За наявності рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , яке набрало законної сили і яке до смерті відповідача не переглядалося ані в апеляційному порядку, ані за нововиявленими обставинами, відсутні підстави стверджувати про стан правової невизначеності, про яку стверджує заявниця.
Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що суд неправильно витлумачив зміст постанови від 24 лютого 2021 року у справі №1306/8251/2012, оскільки у вказаній постанові викладено правовий висновок про те, що скасування рішення суду через значний проміжок часу й після смерті сторони у спорі, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї із сторін, дестабілізує приватні відносини, і такий висновок застосовний у справі, яка є предметом перегляду судом апеляційної інстанції. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення. 
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.
При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2026 року залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 18 березня 2026 року.

Головуючий: Судді: