Справа № 760/11315/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року         м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 12023100090000893 від 25.03.2023 року по обвинуваченню: 

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України;-
ВСТАНОВИВ:

24 березня 2023 року приблизно о 23 год. 20 хв., у ОСОБА_5 , що знаходився у стані алкогольного сп`яніння та який перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
З метою реалізації свого протиправного наміру та демонстрації особливої зухвалості, ОСОБА_5 , керуючись мотивами явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, діючи умисно та цілеспрямовано, взяв рушницю, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/19249-БЛ від 19.05.2023 є мисливською двоствольною гладкоствольною рушницею моделі «ТОЗ-БМ», № НОМЕР_2, 16 калібру, виготовлена промисловим способом, справна та придатна до стрільби, та утримуючи її при собі направився за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 (двоюрідна сестра дружини ОСОБА_5 ), ОСОБА_7 (особа, з якою ОСОБА_6 перебувають у цивільному шлюбі) та двома малолітніми дітьми ОСОБА_8 ,2011 року народження; та ОСОБА_9 2008 року народження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи під надуманим та вкрай незначним приводом, перебуваючи в приватному секторі, умисно розпочав словесний конфлікт із потерпілою ОСОБА_6 , в ході якого, демонструючи особливу зухвалість, переслідуючи мету залякування, діючи умисно, перебуваючи у громадському місці, грубо нехтуючи загальними нормами, правилами поведінки у суспільстві та добросусідства, посягаючи на громадський порядок, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що в Україні введено воєнний стан, здійснив один хаотичний постріл, чим здійснив порушення побуту та спокійного відпочинку мешканців будинку та їх сусідів, зокрема свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність, явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, з особливою зухвалістю, ОСОБА_5 , вперто не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, тримаючи мисливську двоствольну гладкоствольну рушницю, створюючи загрозу життю та здоров`ю оточуючих, пішов до будинку, де проживає потерпіла ОСОБА_12 (дружина ОСОБА_5 , з якою останній не проживає спільним побутом протягом року) , що за адресою: АДРЕСА_2 , та здійснив ще один постріл у вікно житлового будинку, внаслідок чого було грубо порушено громадський порядок, пошкоджено майно потерпілої та виникла ситуація реальної загрози спричинення шкоди здоров`ю потерпілих та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся та вказав, що добровільно повністю відшкодував завдану потерпілій матеріальну шкоду. Щиро розкаявся у вчиненому, вказав, що в подальшому кримінальних правопорушень вчиняти не буде.
Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, доведеною.
Потерпілою був заявлений цивільний позов та подано заяву про розгляд даного позову за її відсутності, цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Виходячи зі змісту позовних вимог, потерпіла (цивільний позивач) просить суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь в якості відшкодування матеріальної шкоди - 2802 гривен 00 коп. та в якості відшкодування моральної шкоди - 50 000 гривень.
Обвинувачений (цивільний відповідач) під час судового розгляду сплатив на користь потерпілої (цивільного відповідача) суму матеріальної шкоди - 2802 гривень 00 коп., позов в частині відшкодування моральної шкоди не визнав, вказавши на його безпідставність.
Враховуючи те, що обвинувачений (цивільний відповідач) сплатив суму завданої потерпілій (цивільному позивачу) суму матеріальної шкоди, що підтверджується наданою суду квитанцією, предмет спору щодо відшкодування матеріальної шкоди відсутній
Виходячи із змісту п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 2) відсутній предмет спору.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження своїх вимог потерпіла (цивільний позивач) надала суду виписку із картки амбулаторного хворого щодо відвідування сімейного лікаря 12 жовтня 2023 р., де їй був встановлений діагноз: гіпертонія із ускладненням. Разом з тим, подія яка інкримінується обвинуваченому відбулася 24 березня 2023, тобто до обстеження потерпілої минуло майже півроку, а тому суд не може визнати даний доказ належним, тобто таким що доводить що внаслідок події 24 березня 2023 р. потерпілій (цивільному позивачу) була завдана моральна шкода.
Враховуючи те, що потерпілою (цивільним позивачем) суду не надано доказів, які б підтверджували факт завдання їй моральної шкоди та розмір цієї шкоди, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відшкодування моральної шкоди слід відмовити. 
При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вчинив тяжкий злочин, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має позитивну характеристику. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Долю речових доказів суд визначає відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні витрати, пов`язаних із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.
Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - два роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_5 : 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Закрити провадження у справі щодо частині позовних вимог потерпілої щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 2802 гривень 00 коп. в зв`язку із відсутністю предмету спору.
В задоволенні решти позовних вимог цивільного позову - відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів - 5736,00 грн.
Речові докази:
1) відеозапис обшуку за адресою: АДРЕСА_1 на лазерному DVD-R диску; відеозапис огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 на лазерному DVD-R диску; відеозапис огляду місця плодії за адресою: АДРЕСА_2 на лазерному DVD-R диску; відеозапис огляду за адресою: АДРЕСА_1 на лазерному DVD-R диску; відеозапис затримання, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на лазерному DVD-R диску - зберігати в матеріалах справи;
2) мисливська двоствольна гладкоствольна рушниця моделі «ТОЗ-БМ», № НОМЕР_2 , 16 калібру - конфіскувати;
3) 3 стріляні гільзи 16 калібру - знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя        ОСОБА_1