П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/11978/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Кравченка К.В. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року (суддя Хурса О.О., м. Одеса, повний текст рішення складений 18.09.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №155750003203 від 27.01.2025 про відмову в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 21.01.2025 в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до cт. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII та здійснити з 21.01.2025 року переведення із пенсії за віком на пенсію державного службовця в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках Головного управління ДПС в Одеській області про складові частини заробітної плати від 20.01.2025 №20-22/15-32-10-02-12, відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII та cт. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 20.04.1995 по 28.02.2012, з 29.02.2012 по 01.07.2013, з 01.01.2014 по 12.01.2015, з 13.01.2015 по 01.05.2016.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №155750003203 від 27.01.2025 року про відмову ОСОБА_1 в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 21.01.2025 в частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 700 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачка не має права на переведення на пенсію державного службовця, оскільки згідно з наданими документами, стаж позивачки на посадах державних службовців станом на 1 травня 2016 року становить лише 6 місяців 17 днів. Періоди роботи з 20.04.1995 по 28.02.2012 та з 01.01.2014 по 12.01.2015 не були враховані, оскільки позивачка працювала на посадах, де присвоювалися спеціальні звання, а не ранги державних службовців. Періоди з 29.02.2012 по 01.07.2013 та з 13.01.2015 по 01.05.2016 також не зараховано через відсутність у її трудовій книжці записів про присвоєння відповідного рангу.

Позивачка надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п. 112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є одержувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
21.01.2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення її на пенсію державного службовця.
Відповідно до принципу екстериторіальності, заяву передано до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №155750003203 від 27.01.2025 відмовлено у переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Вважаючи рішення протиправним позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із наявності права позивачки на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.
Так, відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року.
Статтею 90 Закону України №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До 01.05.2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (далі - Закон №3723-VIII).
Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Також, згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи зазначені вище норми законодавства можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 року у справі №265/3709/17, від 19.03.2019 року у справі №357/1457/17, від 01.04.2020 року у справі №607/9429/17.
Апеляційний суд встановив, що позивачка у зв`язку з досягненням пенсійного віку отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, позивачка звернулася із заявою 21.01.2025 про перехід з пенсії за віком на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».
Підставою для відмови слугувала відсутність необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців. З оскаржуваного рішення також вбачається, що стаж позивача на таких посадах станом на 01.05.2016 становить лише 6 місяців 17 днів, оскільки періоди роботи на посадах із присвоєнням спеціального звання, не враховані.
Судом встановлено, що пенсійного віку позивачка досягла 21.01.2025 і на день набрання чинності Закону України від 10.12.2015 №889-VIII (01.05.2016) працювала на посаді завідувача сектору погашення боргу в Березівській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, тобто займала посаду державного службовця, із присвоєнням спеціального звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу». Загальний стаж державної служби складає понад 20 років. Наведене свідчить про те, що позивач беззаперечно мала стаж державної служби.
Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) (далі Порядок №22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
При цьому, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що до заяви від 01.01.2025 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка додала копії наступних документів: паспорту громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; довідки про складові заробітної плати для державного службовця від 20.01.2025 №22/15-32-10-02-12, що видана Головним управлінням ДПС в Одеській області; довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців від 20.01.2025 №21/15-32-10-02-12, що видана Головним управлінням ДПС в Одеській області; довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів від 20.01.2025 №20/15-32-10-02-12, що видана Головним управлінням ДПС в Одеській області; наказу від 09.12.2024 №1614-о про звільнення з посади головного державного інспектора Північного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС в Одеській області.
Пенсійний фонд у Кіровоградській області не заперечує факт подання позивачкою цих документів разом з заявою від 01.01.2025 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», водночас посилається саме на недостатність підстав для переведення на пенсію державного службовця.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 03.07.2018 при розгляді у касаційному порядку справи №569/350/17 зазначено, що аналізуючи норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом від 10.12.2015 року №899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №155750003203 від 27.01.2025 року, оскільки воно порушує законні права позивачки, оскільки загальний стаж державної служби ОСОБА_1 складає понад 20 років, що підтверджується довідкою Головного управління ДПС в Одеській області №106/Б/15-32-11-02-26 від 01.07.2025, та відповідно до якої загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 44 роки 3 місяці (а.с. 29).
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №155750003203 від 27.01.2025 року про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 частині переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову не оскаржувалося, а тому в апеляційному порядку не переглядалося.
Відтак, рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Відповідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга ГУ Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя К.В.Кравченко

Суддя Ю.В.Осіпов