ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/356/26	

За позовом Фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни 
до Державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ПО ПРОЕКТУВАННЮ МЕТАЛУРГІЙНИХ ЗАВОДІВ" 
про стягнення боргу
Суддя Юзіков С.Г. 
Без участі представників сторін 

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 169 400,00 грн. – основного боргу; 51 423,34 грн. – пені; 76 307,44 грн. – інфляційних втрат; 18 921,75 грн. – 3% річних; 11 858,00 грн. – штрафу, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем Договір № 07/01-1 від 07.01.2022.
Господарський суд Дніпропетровської області 03.02.2026 відкрив провадження у справі №904/356/26 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.
Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (доставлена 03.02.2026 о 15:20), що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа. 
Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 03.02.2026, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:
07.01.2022 Сторони уклали Договір № 07/01-1 (далі Договір), за п. 1.1 якого Виконавець (Позивач) зобов`язується виконати Замовникові (Відповідачеві) роботи з поточного ремонту нерухомого майна на базі відпочинку "Оріль" ДП "УКРДІПРОМЕЗ", розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Петриківська ТГ, с. Плавещина, вул. Приорільська, 41.
Відповідно до умов Договору:
1.2. Виконавець виконує роботи своїми силами, застосовуючи власні будівельні та витратні матеріали, обладнання, техніку та інструменти, або із залученням співвиконавців (субпідрядників) та їх будівельних та витратних матеріалів, обладнання, техніки та інструментів.
2.1. Ціна цього Договору становить 169 400,00 грн. (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста грн. 00 коп.) без ПДВ.
2.2. Ціна цього Договору може бути змінена (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг) за взаємною згодою Сторін.
3.1. Розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі підписаного Замовником Акту здачі-прийняття виконаних робіт Виконавця, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх підписання.
3.2. Прийом та оцінка виконаних робіт здійснюється уповноваженими особами Замовника і оформляється підписанням акту виконаних робіт, який є підставою для виплати коштів на користь Виконавця.
3.5. Замовник та/або уповноважена особа Замовника мають право перевіряти якість виконаних робіт та наведені у звітній документації обсяги.
4.1. Строк (термін) виконання робіт: з моменту підписання договору до 30.04.2022 року.
5.1. Замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи.
6.1. У разі невиконання суб`єктами господарювання договірних зобов`язань протягом вказаного терміну стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно не сплаченої суми, що діє на дату розрахунку пені, за кожен день такого прострочення, але не більше суми простроченого зобов`язання.
6.2. За порушення виконання договірних зобов`язань за цим Договором строком понад 30 (тридцять) календарних днів, з винної Сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого зобов`язання.
6.3. При цьому нарахування пені здійснюється протягом усього строку невиконання суб`єктами господарювання договірних зобов`язань протягом по день їх виконання та не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Строк позовної давності на стягнення пені та штрафу становить три роки.
10.1. Договір діє з моменту підписання договору до 31.12.2022 р.
10.2. Закінчення строку дії Договору не призводить до припинення виконання Сторонами своїх зобов`язань, які виникають за умовами договору, розрахунками, оформленням та наданням документів, стягненням неустойки, передбачених цим Договором.
На виконання умов Договору Позивачка виконала роботи, що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт № 1 від 29.04.2022 на суму 169 400,00 грн. Зазначений акт підписаний сторонами без зауважень. 
За твердженням Позивачки, Відповідач виконані роботи не оплатив, у зв`язку з чим за ним обліковується борг у розмірі 169 400,00 грн.
На прострочений борг Відповідача Позивачка нарахувала 51 423,34 грн. – пені за період з 10.05.2022 по 31.12.2022, 76 307,44 грн. – індексу інфляції за період з травня 2022 по грудень 2025, 18 921,75 грн. - 3 % річних за період з 10.05.2022 по 28.01.2026, 11 858,00 грн. штрафу. 
Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.
Предметом доказування у даній справі є: факт укладання Договору, виконання робіт, наявності (відсутності) боргу за виконані роботи, обґрунтованість стягуваних сум.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Згідно ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.
Перевіривши надані докази, суд погоджується з позицією Позивача.
Беручи до уваги надані докази (Договір, Акт здачі-приймання виконаних робіт), відсутність заперечень Відповідача щодо наявності боргу, суд вважає, що Позивач належно виконав договірні зобов`язання, у зв`язку з чим строк оплати настав, тому сума основного боргу обґрунтована. 
Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних, інфляційних втрат, пені, штрафу проведено правильно. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у розмірі 169 400,00 грн. – основного боргу; 51 423,34 грн. – пені; 76 307,44 грн. – інфляційних втрат; 18 921,75 грн. – 3% річних; 11 858,00 грн. – штрафу. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на Відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3940,00 грн. згідно з квитанцією № 6339-6166-1243-9184 від 28.01.2026.
Відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі через систему "Електронний суд", за подання цієї позовної заяви Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3934,93 грн (327 910,53*1,5%* коефіцієнт 0,8).
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
За таких обставин, Позивач вніс судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 5,07 грн.
Судовий збір в розмірі 5,07 грн. може бути повернуто Позивачеві з Державного бюджету України за ухвалою суду за відповідним клопотанням Позивача, виходячи з положень ст.7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Разом з тим, Господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".
Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до зазначеного порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.
Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. 
Стягнути з Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська набережна, 17, код 00188311) на користь фізичної особи-підприємця Іщенко Елли Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 169 400 грн. 00 коп. – основного боргу,  51 423 грн. 34 коп. – пені, 76 307 грн. 44 коп. – інфляційних втрат, 18 921 грн. 75 коп. – 3% річних, 11 858,00 грн. – штрафу, 3 934 грн. 93 коп. - судового збору. 

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков