г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1015/26
Номер провадження 2/213/1080/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/1015/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:
Короткий зміст позовної заяви.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2015 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , 2015 року народження, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Сімейні стосунки між подружжям припинені з 2024 року, спільно господарство не ведуть, у кожного своє особисте життя. Сімейне життя не склалося через різні характери та погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства. З цього приводу між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Майновий спір на момент подачі позову відсутній. Сумісне життя та збереження сім`ї позивач вважає недоцільним.

Процесуальні дії у справі.
09 березня 2026 року позовна заява надійшла до суду.
18 березня 2026 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання сторін.
19 березня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду; провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.
Від відповідача надійшла заява про визнання позову. 

Фактичні обставини, встановлені судом. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 27 березня 2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №63. 
Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. 
Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. 
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з волевиявленням дружини припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до частини четвертої статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.
Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Висновок суду.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, шлюб між ними фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення позивача про звернення до суду із цим позовом є виваженим та відповідає волевиявленню дружини, відповідач позовні вимоги визнав, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 665,60 грн та повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 665,60 грн з державного бюджету.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Розірвати шлюб, укладений 27 березня 2015 року між ОСОБА_2 та  ОСОБА_6  і зареєстрований Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №63.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60грн.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 665,60грн.
Виконання рішення в частині повернення судового збору покласти на органи Державної казначейської служби України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач – ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення – 21 квітня 2026 року.

Головуючий суддя        В.В. Попов.