Справа № 352/735/26
Провадження № 3/352/219/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 

до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:
Поліцейським управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Аннюк М.В. 19 березня 2026 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:
ОСОБА_1 будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, 19 березня 2026 року о 22.09.00 в селі Драгомирчани, вулиця Миру, 46 керував автомобілем Peugeot 407, номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив пункт 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі-Правила) та вчинив правопорушення повторно протягом року. 
Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІІ. Рух провадження
25 березня 2026 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений для розгляду по суті на 08 квітня 2026 року.
8вітня 2026 року в судове засідання з`явився ОСОБА_1 

ІІІ. Докази, досліджені під час судового розгляду:
ІІІ.1 Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що у нього відсутні будь-які клопотання, правовою допомогою адвоката користуватись не бажає та вважає за можливе проводити розгляд справи. Пояснив, що вину визнає, але просить прийняти рішення без позбавлення прав керування.
Зазначив, що він наразі навчається в автошколі, зайняття завершуються приблизно о 20 вечора та він не встигає на останній автобус, а тому вирішив поїхати на навчання на автомобілі, щоб встигнути повернутись додому. Разом із ним також їхали інші хлопці, які із ним проходять навчання в автошколі.
Він розуміє, що не мав права керувати автомобілем без відповідних прав. Підтвердив, що влітку 2025 року також керував автомобілем за відсутності права керування, за що був притягнутий судом до відповідальності. Пояснив, що штраф за вказане порушення сплатив.
Уточнив, що автомобіль належить його батькові. 

ІІІ.2 Письмові докази:
Протокол про адміністративне правопорушення:
Згідно із текстом протоколу, ОСОБА_1 будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, 19 березня 2026 року о 22.09.00 в селі Драгомирчани, вулиця Миру, 46 керував автомобілем Peugeot 407, номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив пункт 2.1.а Правилта вчинив правопорушення повторно протягом року. 
Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Довідка старшого інспектора
Згідно із текстом довідки ОСОБА_1 25 червня 2025 рок керував транспортним засобом за відсутності права керування, за що притягнутий до відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 серпня 2025 року у справі № 344/11527/25.

ІІІ.3 Відеозапис 
На відеозаписі зафіксовано перебування ОСОБА_1 , за кермом автомобіля та надання ним пояснень, а також подальша процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення.

IV. Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду
У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення“, „кримінальне правопорушення“ мають „автономне значення“.  Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення“ достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним“ згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної“ сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням
При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на строк від 5 до 7 років із оплатним вилученням транспортного засобу або без такого, що становить втручання в право особи на володіння майном. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом щонайменше на 5 років становить втручання в права людини протягом тривалого строку.
В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за яастиною п`ятою статті 126 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.
Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.
На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, а також пояснення ОСОБА_1 .
За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення.

щодо керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування повторно
В ході розгляду справи встановлено, ОСОБА_1 будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, 19 березня 2026 року о 22.09.00 в селі Драгомирчани, вулиця Миру, 46 керував автомобілем Peugeot 407, номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив пункт 2.1.а Правил та вчинив правопорушення повторно протягом року.
Факт порушення Правил підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме:
-відеозаписом, на якому перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля;
-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відповідною посадовою особою, уповноваженою на складення протоколів про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративне правопорушення;
-поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, який підтвердив відсутність у нього права керування транспортним засобом, керування ним автомобілем за обставин, викладених в протоколі, а також попереднім притягнення його до відповідальності влітку 2025 року за аналогічне правопорушення
-довідкою про притягнення 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Суддя звертає увагу, що згідно із інформацією, розташованою у відкритому доступі на сайті Судова влада України, наявна відповідна постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, а ОСОБА_1 підтвердив як факт притягнення його до відповідальності, так і сплату ним штрафу, накладеним цією постановою.
Суддя бере до уваги той факт, що вказані пояснення та документи складались у короткий проміжок часу, безпосередньо після події правопорушення, в зв`язку із чим у судді відсутні будь-які сумніви щодо достовірності пояснень, так і відомостей в протоколі про адміністративне правопорушення.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим вчинив повторно протягом року порушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП, що повністю доведено в суді.

V. Щодо виду та розміру адміністративного стягнення
Відповідно до статті 22 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкцією частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративне правопорушення передбачені такі види стягнення як штраф в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років
При обранні виду стягнення суддя враховує особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його молодий вік, а також визнання вини, в зв`язку із чим на нього має бути накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на мінімальний строк, визначений санкцією статті.
Крім того, санкцією частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачено застосування стягнення із оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Згідно із текстом протоколу, транспортний засіб належить ОСОБА_2 , а не особі,я ка притягається до відповідальності, в зв`язку із чим підстави для оплатного вилучення транспортного засобу відсутні.

VI.Щодо судового збору
Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3328 гривень.
Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3328х0.2=665 гривень 60 копійок.
В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. 
Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя           Сергій КУЗЬМЕНКО