ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1002/26 Справа № 175/2000/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Качаленко Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,-
Коваль В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Коваль В.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 11.01.2026 о 17:55 по вул. Широка в м. Підгороднє Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail, нз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та в порушення вимог п.2.5 ПДР України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Коваль В.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- запис тривалістю 28 секунд знятий на невідомий пристрій;
- на відеозаписі не встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 ;
- не встановлено ознак алкогольного сп`яніння;
- особі на відеозаписі не роз`яснено права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- працівниками не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.
В суді апеляційної інстанції захисник Коваль В.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом серії ЕПР1 №564178 від 11.01.2026, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом, поясненнями ОСОБА_1 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.01.2026 року.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Сторона захисту посилається на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що спростовується, зокрема наданим до матеріалів справи відеозаписом на якому ОСОБА_1 представився та зазначив, що керував транспортним засобом Nissan Xtrail н.з. НОМЕР_2 . Ключовим та об`єктивним доказом у даній справі є відеозапис, на якому зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню у даній категорії справ та пояснення ОСОБА_1 , який фактично визнав свою вину, оскільки на запитання поліцейського повідомив, що керував транспортним засобом та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі відмовляється, пояснивши це тим, що поспішає, а також підпише протокол про адміністративне правопорушення.
При цьому в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що 11.01.2026 року в м. Підгороднє, вул. Широка був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України, а саме непристебнутий ремінь безпеки. Керував автомобілем Nissan GTO775, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився. Протокол про адміністративне правопорушення також власноруч підписав, жодних зауважень не зазначав до нього.
Порушень порядку проведення огляду та складення протоколу з порушенням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі — Інструкція), апеляційним судом не встановлено.
Працівники поліції у відповідності до вимог закону склали стосовно ОСОБА_1 протокол, дотримуючись вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції.
Твердження захисника про відсутність в протоколі відомостей про технічний засіб, яким фіксувалася подія, не є істотним порушенням вимог КУпАП, яке тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.
Не знайшли свого підтвердження доводи захисника про недопустимість як доказу відеозапису, оскільки він, на думку захисту, не виконувався на бодікамеру патрульного та був знятий за допомогою невідомого пристрою.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського зафіксовано на відеозаписі, який долучений до протоколу, направлений на адресу суду ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, а тому такий запис є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.
Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Посилання на те, що при складанні протоколу було порушено право на захист, так як ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, не є слушними, оскільки відповідно до протоколу зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що він поставив свій підпис. Разом з тим, ОСОБА_1 скористався через захисника правом апеляційного оскарження.
Щодо відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій особі, а також щодо не вилучення у нього водійського посвідчення, то це не спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. 
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю за доцільне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Коваль В.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко