КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року м. Київ справа №640/11940/21
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368; 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення відповідача від 287.12.2020 №1940 щодо стягнення сум пенсії виплачених надміру загальною сумою 222021,29 грн. за період з 14.08.2019 року по 30.09.2020 року з пенсії позивача шляхом відрахування 20% від розміру пенсійної виплати щомісячно (далі - оскаржуване рішення);
- зобов`язати відповідача припинити відрахування 20% від розміру пенсійної виплати позивача та повернути позивачу безпідставно утримані з його пенсії кошти.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності як інвалід II групи відповідно до Закону N 2262-XII. В подальшому позивачеві була призначена пенсія за віком. У зв`язку з отриманням одночасно двох пенсій пенсійним органом було прийняте рішення про утримання надміру сплачених коштів. Позивач стверджує, що оскільки не вчиняв будь-яких протиправних дій, утримання правомірно нарахованих сум пенсії не передбачено чинним законодавством України.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи № 640/11940/21 до Київського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року адміністративна справа № 640/11940/21 прийнята до провадження суддею Панченко Н.Д.
Відповідач проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначив, що у зв`язку з неповідомленням відповідача про отримання іншої пенсії позивач з 14.08.2019 по 30.09.2020 отримував дві пенсії за віком та по інвалідності, що заборонено чинним законодавством, внаслідок чого позивач неправомірно отримав грошові кошти у сумі 222021,29 грн.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон України № 2262-ХІІ) та перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.
02.02.2021 позивач отримав від відповідача лист від 05.01.2021 №2600-0505-8/1326 про стягнення переплати пенсії по 20%, загальною сумою 222021 грн. 29 коп (двісті двадцять дві тисячі двадцять одну гривню 29 коп.), на підставі рішення органу, який призначає пенсію, мотивуючи статтею 60 Закону України № 2262-ХІІ, згідно з якою суми пенсій, виплачені надміру, внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
10.02.2021 позивач направив інформаційний запит до відповідача із вимогою направити на його адресу, належним чином засвідчене рішення органу, який призначає пенсію про відрахування з його пенсії переплати пенсії по 20%.
Відповідь на інформаційний запит отримав із копією рішення відповідача від 28.12.2020 №1840 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, де причиною виникнення переплати визначено отримання декількох видів пенсій.
Вважаючи, дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон N 2262-XII), військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.
Аналогічну норму містить ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV, згідно з якою особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Статтею 60 Закону N 2262-XII передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.
Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї, неповідомлення про наявність підстав для припинення виплати однієї з пенсій тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Крім того, механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначено Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 N 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року N 25-3) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за N 374/7695 (далі - Порядок N 6-4).
Пунктами 3 та 4 Порядку N 6-4 встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).
У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Таким чином, законодавець встановив наступні підстави для відрахування виплаченої надміру суми пенсії на підставі рішення пенсійного органу:
- зловживання з боку пенсіонера;
- подання страхувальником недостовірних даних.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до службової записки начальника відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Катерини Гнідаш до начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Юлії Ткаченко, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (Деснянський район), та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.07.2017 року.
Судом установлено, що відповідно до атестата про зняття з обліку № 2175 позивачу припинено виплату пенсії з 30.09.2020 у зв`язку з відсутністю права на її отримання. Вказане рішення прийняте компетентним органом у межах реалізації наданих законом повноважень щодо перевірки правових підстав для подальшого нарахування та виплати пенсійного забезпечення.
Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій та рішення, суд виходить із того, що предметом судового контролю в адміністративному процесі є встановлення відповідності рішень суб`єкта владних повноважень вимогам закону, їх прийняття в межах компетенції та у спосіб, визначений законом, а також з урахуванням належних і допустимих доказів.
Матеріалами справи підтверджується, що 05.09.2019 позивач подав заяву про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 48), у якій власноручним підписом засвідчив, що раніше пенсія йому не призначалася. Водночас установлено, що з 26.07.2017 позивач отримував пенсію за віком. 
Таким чином, зазначені у заяві відомості не відповідають фактичним обставинам справи.
Суд ураховує, що пенсія є періодичною щомісячною виплатою, яка здійснюється безпосередньо її отримувачу. З огляду на це позивач об`єктивно знав або повинен був знати про факт призначення йому пенсії за віком, її розмір та правову природу з моменту першої виплати - з липня 2017 року. Тому подання 05.09.2019 заяви із зазначенням відомостей про відсутність раніше призначеної пенсії не може бути виправдане необізнаністю або помилкою, що не залежала від його волі.
Жодних належних доказів, які б спростовували встановлений факт попереднього призначення пенсії або підтверджували відсутність вини у неподанні достовірної інформації, позивачем не надано. 
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності адміністративного процесу саме на позивача покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також ризик настання несприятливих процесуальних наслідків у разі невиконання цього обов`язку.
Неповідомлення відповідача про факт отримання пенсії за віком спричинило одночасне нарахування та виплату двох видів пенсій - за віком та по інвалідності - у період з 14.08.2019 по 30.09.2020. Законодавство України не передбачає можливості одночасного отримання двох пенсій однією особою, за винятком випадків, прямо встановлених законом, наявність яких у цій справі не встановлена та позивачем не доведена.
Унаслідок цього утворилася переплата пенсійних коштів у розмірі 222 021,19 грн.
Відповідно до статті 59 Закону України № 2262-XII відрахування з пенсій здійснюється в порядку, визначеному частиною другою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно зі статтею 50 Закону України № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних, підлягають поверненню добровільно або можуть бути стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Оскільки встановлено, що переплата виникла саме внаслідок подання позивачем недостовірних відомостей щодо відсутності раніше призначеної пенсії, відповідач мав передбачені законом підстави для прийняття рішення про повернення надміру виплачених сум.
Суд також установив, що рішення відповідача від 28.12.2020 № 1840 за формою та змістом відповідає Додатку 1 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4. Отже, процедура прийняття рішення дотримана.
Оцінюючи дії відповідача крізь призму принципу пропорційності, суд зазначає, що механізм відрахувань із пенсії, передбачений статтею 50 Закону № 1058-IV, містить законодавчо встановлені обмеження щодо максимального розміру утримань (не більше 50 відсотків у передбачених законом випадках та не більше 20 відсотків за іншими видами стягнень), що забезпечує баланс між інтересами держави у відшкодуванні бюджетних коштів та правами пенсіонера.
За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржувані дії та рішення відповідача є правомірними, обґрунтованими, прийнятими в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2026.

Суддя Панченко Н.Д.