Овруцький районний суд Житомирської області    

Справа № 286/4085/25
Провадження № 1-кп/286/156/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року 
Овруцький районний суд Житомирської області в складі :
головуючого – судді ОСОБА_1 
з секретарем ОСОБА_2 
за участю:
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025060500000324 від 10.09.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Возничі Овруцького району Житомирської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні від 13.11.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , посягаючи на суспільні відносини у сфері правосуддя, вчинив дії, які полягають в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, при наступних обставинах.
Так, постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 16.06.2021 року у справі № 286/1843/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яка набрала законної сили 28.06.2021 року, з якою останнього було ознайомлено належним чином.
Однак, ОСОБА_4 , умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даної постанови та будучи ознайомленим із нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання вищевказаної постанови Овруцького районного суду Житомирської області, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, був не одноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Так, постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2022 року у справі № 286/658/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУПАП, що мало місце 08.05.2022 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без вилучення транспортного засобу, про що останній був належним чином ознайомлений в судовому засіданні.
Також, постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2024 року у справі № 233/2166/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУПАП, що мало місце 07.04.2024 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, без вилучення транспортного засобу, про що останній був належним чином повідомлений.
Крім того, постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 01.07.2022 року у справі № 286/2078/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУПАП, що мало місце 10.05.2024 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на п`ять років, про що останній був належним чином повідомлений.
28 серпня 2025 року о 11 год. 04 хв. ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, систематично умисно не виконуючи судові рішення, вчергове по вулиці Б.Хмельницького м.Овруч Коростенського району керував транспортним засобом марки «Skoda Oktavia» р.н. НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції Відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. 
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 в присутності його захисника під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння і погодився укласти угоду про визнання винуватості та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення ОСОБА_4 , матеріальної шкоди не заподіяно.
Прокурором при вирішенні питання про укладення даної угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.470 КПК України враховано наступні обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень.
Згідно з угодою, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, врахувавши особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, особою з інвалідністю не являється, врахувавши тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України як нетяжкий злочин та ставлення підозрюваного до вчиненого діяння, його вік, наявність обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 виду і міри покарання, передбачених в межах санкції ч.1 ст.382 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, перелік яких встановлює суд. 
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: 
а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку. Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, у відповідності до ч.4 ст.394 КПК України, є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі даної угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості: підозрюваним, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому насідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, у відповідності до ч.3 ст.424 КПК України, є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги: засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено і є зрозумілими. 
б) для підозрюваного чи обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого мені кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, з`явлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів мені роз`яснено і є зрозумілими.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник та прокурор просять затвердити угоду про визнання винуватості на умовах, зазначених в ній. 
Суд переконаний, що укладення даної угоди для обвинуваченого є добровільним, зміст даної угоди не суперечить вимогам КПК України, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що дана угода може бути затверджена та призначене покарання, узгоджене сторонами.
Кримінальним правопорушенням шкоди нікому не завдано. Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався. Речові докази – постанови суду № 286/1843/21, № 286/658/22, № 233/2166/24, № 286/2078/24 та відеозаписи з портативних відео реєстраторів на лазерному диску DVD знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався. 
Керуючись ст.ст. 368, 370, ч.4 ст.394, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд –

УХВАЛИВ: 
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.11.2025 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025060500000324 від 10.09.2025 року, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: 1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Речові докази – постанови суду № 286/1843/21, № 286/658/22, № 233/2166/24, № 286/2078/24 та відеозаписи з портативних відео реєстраторів на лазерному диску DVD – залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування даного вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. 

Суддя:	  	ОСОБА_1