Справа № 573/171/26
Номер провадження 2/573/248/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
09 березня 2026 року    м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
в с т а н о в и в :
Основний зміст позову. 
28.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, в якому вказує, що вони з відповідачем є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між нею та відповідачем було розірвано 13.03.2020. Син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. ОСОБА_2 добровільно кошти на утримання сина не надає. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання сина.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 06.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Заяви, клопотання.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 13).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, хояа повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 11).
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом.
У період з 30.08.2014 по 22.05.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3-4).
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 13.03.2020, яке набрало законної сили 22.05.2020, шлюб між сторонами було розірвано (а. с. 4).
Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 мотивувала його тим, що малолітній син знаходиться на її утриманні, а ОСОБА_2 добровільно коштів на утримання дитини не надає.
Норми права, які застосовує суд.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як вбачається з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Висновки суду.
Суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на утримання спільної дитини узгоджуються з вимогами ст. 180, 181, 182 СК України про обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей шляхом сплати аліментів в обраний спосіб позивачем, а саме у визначеній частці, при цьому підстав звільнити батька від виконання цього обов`язку суд не встановив.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини і з огляду на бажання позивачки отримувати кошти на утримання спільної дитини у визначеній частці, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, з справедливих та розумних критеріїв належного розміру аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.
З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1331 грн. 20 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 81, 141, 247, 265, 273, 274, 280 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 28 січня 2026 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя –