Справа № 352/361/26
Провадження № 3/352/144/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суд Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли з відділення поліції №1(м. Тисмениця) Івано-Франківського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною 1 статті 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за наступних обставин:
14.02.2026 року о 22 год 30 хв в с. Клубівці, по вул. Франка, водій керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася із керуванням та скоїла наїзд на кільцеву розв`язку. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №591570 від 14.02.2026 року ОСОБА_1 14.02.2026 року о 22 год 30 хв в с. Клубівці, по вул. Франка, водій керувала автомобілем Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатора Алкофор 507, відповідно до тесту№000242 результат позитивний 0,85 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР України. 
Захисник в судовому засіданні просила задовольнити раніше подане нею клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. В обґрунтування клопотання вказала, що фабула протоколу серії ЕПР1 № 591596 не відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП, оскільки пошкодження внаслідок ДТП завдано виключно власному транспортному засобу, а відтак за відсутності інших потерпілих не утворює складу правопорушення за ст. 124 КУпАП. Крім того у схемі ДТП в переліку пошкоджених об`єктів не вказано кільцеву розв`язку, яка зазначена у фабулі протоколу, як така, що отримала механічні пошкодження з матеріальними збитками, а також у матеріалах справи відсутній акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та відсутні будь-які заяви чи претензії від балансоутримувача дороги. А тому вважає, що за відсутності належно зафіксованої шкоди майну третіх осіб, склад правопорушення за ст. 124 КУпАП відсутній.
Крім того, звернула увагу суду на те, що протокол складено ОСОБА_2 , а схему ДТП - поліцейським Стефураком В.М.
Зауважила, що відповідно до п. 1 Розділу VIII Інструкції (Наказ МВС № 1395), у разі виникнення ДТП, унаслідок якого травмовано осіб, поліцейський на місці події викликає слідчо-оперативну групу (СОГ) для проведення слідчих дій. Патрульна поліція не має повноважень самостійно та передчасно (до отримання висновку судово медичного експерта щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) закривати питання складанням протоколу за адміністративною ст. 124 КУпАП.
Підсумовуючи просила визнати недопустимими та неналежними доказами протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 591596 від 15.02.2026 р. та схему місця ДТП від 14.02.2026 р., та провадження по справі закрити.
У клопотанні про долучення доказів, надіслане суду 15.04.2026 року, захисник Палюги О.І. додала заяву ОСОБА_3 , яка є власником пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , яка вказала, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру вона до ОСОБА_1 немає.
Крім того, захисник ОСОБА_1 – адвокат Рудницька О.В. просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції, які прибули на місце ДТП порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, так як ОСОБА_1 отримала травми внаслідок ДТП, її огляд в обов`язковому порядку мав бути проведений в медичному закладі. Вказала, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду та висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння. Зауважила, що відеозапис з бодікамер поліцейських не є безперервним.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставинами, які вказані у протоколі, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ЕПР1№591596 від 15.02.2026 року про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , довідкою КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 15.02.2026 року №541, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, рапортом працівника поліції, фототаблицями місця ДТП.
За змістом диспозиції ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за умови порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Таким чином, вказана правова норма може застосовуватись тільки у випадку настання майнової шкоди, яка є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Умовою для настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявність причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди. Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.
Так, при перегляді фото та відеоматеріалів, судом встановлено, що транспортний засіб пошкоджений. Крім того наявність пошкоджень також зазначена і в схемі ДТП. Транспортний засіб належить не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 , відтак автомобіль на праві власності належить третій особі.
В той же час, суддя не приймає до уваги заяву власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 про відсутність матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_1 , як підставу для закриття провадження у справі, оскільки нею в заяві не зазначено про відсутність матеріальної шкоди, а виключно зазначено про відсутність у неї претензій.
Одночасно суд виключає з фабули правопорушення пошкодження кільцевої розв`язки, оскільки з наданих суду доказів цю обставину не вдалось встановити.
При цьому, посилання захисника на недопустимість таких доказів як протокол про адміністративне правопорушення та схеми ДТП, що складена до цього протоколу, з підстав їх складення різними особами, що на думку захисника є порушення вимог ст. 256 КУпАП, суддя вважає необґрунтованими, оскільки нормами вказаної статті встановлюється вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в яких не передбачено заборони складення протоколу та схеми місця ДТП різними особами.
Щодо твердження про дефектність схеми ДТП, то суд зазначає, що остання містить всі необхідні дані для встановлення обставин ДТП, в тому числі і підпис ОСОБА_1 про підтвердження пошкодження транспортного засобу.
Відтак, клопотання про визнання таких доказів недопустимими до задоволення не підлягає.
Стосовно посилання захисника на не встановлення факту керування транспортним засобом, то суд зазначає, що такі спростовуються наявними в матеріалалх справи відеозаписами.
Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи інспекторів патрульної поліції.
Судом було переглянуто відеозаписи, що містяться на оптичному диску, на яких міститься запис з бодікамер поліцейських. У вказаних записах зафіксовано прибуття поліцейських на місце ДТП, де останні побачили в автомобілі за кермом водія із спрацьованою подушкою безпеки ОСОБА_1 з плямами крові в районі голови та обличчя. Інших осіб у транспортному засобі не було. В подальшому її було оглянуто працівниками швидкої допомоги. Факт керування транспортним засобом підтвердила та хотіла оплатити штраф на місці.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Посилання захисника на не безперервність вказаного відеозапису є необґрунтованими, оскільки вказаний відеозапис, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення, відтак доводи про його не безперервність не впливають на висновки суду.
Згідно з п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Як встановлено судом ОСОБА_1 допустила порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.124 КУпАП, оскільки вона керуючи транспортним засобом, порушила вимоги п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України.
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень слід накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Щодо адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУПАП дійсно встановлено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.
В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Проте слід підкреслити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
При цьому пунктами 9, 12 Порядку № 1103 від 17.12.2008 року визначено, що проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове. У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із пунктом 8 Інструкція №1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі скоєння ДТП, коли є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння водіїв-учасників цієї пригоди є обов`язковим. І такий огляд проводиться виключно у закладі охорони здоров`я із дослідженням з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, у справі, яка розглядається, визначений вказаними нормами права порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння було порушено працівниками поліції.
З переглянутого відеозапису судом встановлено, що після надання ОСОБА_1 медичної допомоги, у автомобілі швидкої допомоги працівником поліції було запропоновано останній пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 507. В результаті пройденого тесту виявлено сп`яніння ОСОБА_1 0,85‰, з результатом остання погодилась. Вказала, що перед ДТП вживала алкоголь. Надалі відеозапис продовжено з приміщення лікарні, де ОСОБА_1 надавала письмові пояснення та підписувала протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно неї.
Як вбачається з довідки КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 15.02.2026 року №541, ОСОБА_1 , встановлено діагноз: відкрита рана волосистої частини голови, забійно-рвана наскрізна рана нижньої губи, перелом кісток носа з незначним зміщенням, забій правого колінного суглоба, алкотест -1,79 проміле.
В той же час, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, складений саме за результатами пройденого ОСОБА_1 огляду на місці, а не в медичному закладі, що підтверджується викладеною фабулою в протоколі, в тому числі і щодо кількості проміле.
Крім того, дана довідка не може бути прийнята судом до уваги як доказ керування особи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у випадку проходження огляду в медичному закладі за його результатами складається висновок.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15 Інструкції №1452/735).
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.(пункт 16 Інструкції №1452/735).
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 20 Інструкції №1452/735).
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пункт 15 Інструкції №1452/735).
З урахуванням наведеного, оскільки огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, Інструкції №1452/735 , Порядку № 1103 від 17.12.2008, вважається недійсним, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 є недоведеною поза розумним сумнівом.
Відтак, вирішуючи клопотання сторони захисту щодо визнання недопустимим та неналежним доказом документ, яким зафіксовано результат тесту, а огляд визнати недійсним, суд зазначає, що з урахуванням того, що процедура проведення огляду була порушена такий огляд є недійсним, а роздруківка з приладу Алкофор неналежним доказом. Відтак клопотання підлягає до задоволення.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.
Згідно ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн 60 коп.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області Гриньків Д.В.