ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/32699/21 Суддя (судді) першої інстанції: Зеленов А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмеханізація" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить:
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.07.2021 № 2903353/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 24.07.2020 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.07.2021 № 2903352/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 31.07.2020 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.07.2021 № 2903351/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 03.08.2020 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.07.2021 № 2903350/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 20.08.2020 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.07.2021 № 2903349/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 25.08.2020 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.09.2021 № 3108157/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 08.09.2020 № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.09.2021 № 3122611/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 15.09.2020 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.07.2021 № 2903348/37702089 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну від 01.09.2020 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником Головного управління ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2025 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» повністю; розгляд скарги здійснювати за присутності представника ГУ ДПС у м. Києві.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 та від 03.12.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи у порядку письмового провадження.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №640/32699/21 від 17.10.2025 залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 640/32699/21 від 17.10.2025 залишити без змін.
Щодо клопотання апелянта про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як вбачається з поданого клопотання, в такому не наведено жодних доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.
Дослідивши клопотання апелянта, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, колегія суддів дійшла висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «Промбудмеханізація» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.05.2011, перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у м. Києві (Печерський район м. Києва) (дата взяття на облік: 02.08.2011; номер взяття на облік 59576).
Датою реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість є 18.05.2011, ІПН відповідно до реєстру платників ПДВ - 377020826559.
Видами економічної діяльності за КВЕД позивача є: Код КВЕД 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання (який є основним). Разом з тим є: Код КВЕД 43.11 Знесення; Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н. в. і. у.; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Податкові накладні, відмови у реєстрації яких стали предметом оскарження, були складені у зв`язку із здійсненням господарських операцій щодо перевезення вантажів на підставі укладеного між позивачем та ТОВ "АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ" (ідентифікаційний код юридичної особи: 34252469) договору на перевезення вантажів від 20.07.2020 № 20072020-01.
Податкові накладні були складені і подані на реєстрацію за фактом надання послуг позивачем його контрагенту, що підтверджується такими актами здачі-приймання робіт (надання послуг):
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03.08.2020 №3 на суму 1 492 438,11 грн до податкової накладної від 24.07.2020 № 1 на суму 450 000,00 грн, у тому числі ПДВ в розмірі 75 000,00 грн;
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03.08.2020 № 3 на суму 1 492 438,11 грн до податкової накладної від 31.07.2020 № 3 на суму 500 000,00 грн, у тому числі ПДВ в розмірі 83 333,33 грн;
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03.08.2020 № 3 на суму 1 492 438,11 грн до податкової накладної від 03.08.2020 № 1 на суму 54 2438,11 грн, у тому числі ПДВ в розмірі 90 406,35 грн;
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.09.2020 № 17 на суму 1 211 727,38 грн до податкової накладної від 20.08.2020 № 2 на суму 357 561,89 грн, у тому числі ПДВ в розмірі 59 593,65 грн;
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.09.2020 № 17 на суму 1 211 727,38 грн до податкової накладної від 25.08.2020 № 4 на суму 350 000,00 грн, у тому числі ПДВ в розмірі 58 333,33 грн;
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.09.2020 № 17 на суму 1 21 1 727,38 грн до податкової накладної від 01.09.2020 № 1 на суму 504 165,49 грн, у тому числі ПДВ в розмірі 84 027,5 8 грн;
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.09.2020 № 19 на суму 2 840 101,21 грн до податкової накладної від 08.09.2020 № 7 на суму 2 840 101,21 грн, у тому числі ПДВ в розмірі 473 350,20 грн;
актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.09.2020 № 18 на суму 610 253,17 грн до податкової накладної від 15.09.2020 № 3 на суму 610 253,17 грн, утому числі ПДВ в розмірі 101 708, 86 грн.
Послуги перевезення надавались ТОВ "ЄВРОТРАНСЛОПСТИК-ЖТ" (ідентифікаційний код юридичної особи: 43133916) на підставі договору від 01.10.2019 №01/10-1, що підтверджується договором, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631, карткою рахунку 631, банківськими виписками.
У порядку, визначеному статтею 201 Податкового кодексу України, позивачем виписані податкові накладні від 24.07.2020 №1, від 31.07.2020 №3, від 03.08.2020 №1, від 20.08.2020 №2, від 25.08.2020№4, від 08.09.2020 №7, від 15.09.2020 №3, від 01.09.2020 №1 та направлено їх для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.
У Квитанціях містяться посилання на п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, що викладені у Додатку 1 до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових, як на підставу для прийняття рішень про зупинення реєстрації податкових накладних. Разом з цим, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Матеріали справи свідчать, що позивач 13.08.2020, 15.09.2020, 08.09.2021, 10.09.2021, в електронному вигляді надав відповідні пояснення із додаванням до них копії первинних документів, що підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копіями документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких було зупинено,
Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення №2903353/37702089 від 27.07.2021, №2903352/37702089 від 27.07.2021, №2903351/37702089 від 27.07.2021, №2903350/37702089 від 27.07.2021, №2903349/37702089 від 27.07.2021, № 2903348/37702089, від 27.07.2021 №3108157/37702089 від 14.09.2021, №3122611/37702089 від 16.09.2021, якими у реєстрації вказаних вище податкових накладних позивача було відмовлено на підставі "ненадання копій документів"
Використовуючи право на адміністративне оскарження передбачене п. 56.1, п. 56.2, та керуючись п. 56.3 ст. 56 ПК України, позивачем до Державної податкової служби України були подані скарги від 05.08.2021 №9220764300, 922076181, №9220761942, від 06.08.2021 №9221512279, №9221513095, №9221513487, від 23.09.2021 №9277163524, №2997163524.
Позивачем отримано рішення ДПС України за результатами розгляду скарги від 09.08.2021 №35530/37702089/2, №35529/37702089/2, №35531/37702089/2, від 11.08.2021 №36040/37702089/2, №36076/37702089/2, №36077/37702089/2від 30.09.2021 №44116/37702089/2, №44116/37702089/2.
Вказаними рішеннями ДПС України залишено скарги позивача без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Підставами визначено наступне: ненадання платником податку копiй первинних документiв щодо постачання/придбання товарiв/послуг, зберiгання i транспортування, навантаження, розвантаження продукцiї, складських документiв (iнвентаризацiйнi описи), у тому числi рахунки-фактури/iнвойси, акти приймання-передачi товарiв (робiт, послуг) з урахуванням наявностi певних типових форм та галузевої специфiки, накладних.
Не погоджуючись із рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, з метою їх скасування та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Щодо доводів апелянта про надання оцінки наданим первинним документам, у частині підтвердження/не підтвердження ними реальності господарської операції та/або достатності наданих документів для відповідного підтвердження, судова колегія врахувала наступне.
Згідно 4, 5 пунктів Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (Порядок №1165), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Суд враховує, що позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
У постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Так, за змістом квитанцій відповідачем не визначено чіткого переліку документів, які необхідно було подати позивачеві для здійснення реєстрації податкової накладної. 
Крім того, у квитанції не конкретизовано, чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам, які визначені пунктом 11 Порядку № 1165.
Верховним Судом у постановах від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18 висловлено правову позицію, згідно якої недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
У частині доводів апелянта щодо правомірності прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, судова колегія враховує наступне.
З фактичних обставин справи вбачається, що позивачем подано пояснення на вимогу контролюючого органу і такі документи давали можливість встановити обставини вчинення господарської операції, втім останній дійшов висновку про відмову у реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням документів.
Відповідач вказує на те, що позивачем не було надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Разом з тим, розширеного тлумачення первинних документів, які вимагав податковий орган, а позивач не надав, апелянтом не наведено.
Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування у спорі покладено на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Водночас суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.
За доводами апелянта, позивачем надано документи, але надані первинні документи не підтверджують дійсність господарської операції.
У контексті наведеного суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. 
Вказану правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16 лютого 2023 року у справі №380/7648/22, від 12 березня 2025 року у справі № 420/35189/23.
Отже, предметом розгляду є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Побічно, суд також зауважує, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. 
Разом з тим, за змістом оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкової накладної оцінка документам, що фактично подано позивачем - відсутня. 
Суд також звертає увагу на те, що оскільки зміст господарських правовідносин є предметом дослідження в ході проведення податкової перевірки, то в межах спірних правовідносин у контролюючого органу відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкової накладної з підстав наявності чи відсутності певних документів.
Щодо вимог позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання її на реєстрацію, суд враховує наступне.
Згідно положень частин 3-4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
Таким чином, нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

Т.Р. Вівдиченко