Справа № 177/3352/25
Провадження № 2/177/391/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
20 березня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лященко В.В.
за участю: секретаря судового засідання Дятел К.Ю., 
представника позивача Касьяна М.С.,
представника відповідача Копійка А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №177/3352/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Касьян Микола Степанович, до Фермерського господарства «Вікторі-21» про розірвання договору оренди землі, 
встановив:
У листопаді 2025 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 (позивачка), є власницею земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169, розташованої на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії ДП №062434. Згідно із договором оренди земельної ділянки, укладеним між позивачем та Фермерським господарством «Вікторі-21» від 03.01.2022 року, який було зареєстровано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області, номер запису 46733666, земельна ділянка площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169 була передана позивачем в оренду відповідачу – ФГ «Вікторі-21». 03 січня 2022 року між позивачем та відповідачем будо укладено договір про оренду земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169, строком на 10 років. Нормативна грошова оцінка вказаної вище земельної ділянки становить 43 125, 88 гривень, що визначено пунктом 5 зазначеного договору. Відповідно до пункту 10 даного договору відповідач зобов`язується протягом дії строку договору за користування вказаної у договору земельною ділянкою сплачувати позивачу щороку орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 2 157,00 грн на рік. При цьому, обчислення орендної плати відбувається із урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки землі згідно чинного законодавства на дату її виплати, враховуючи невиплачену орендну плату. Відповідно до пункту 11 даного договору виплата орендної плати здійснюється у грошовій формі та за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Пунктами 11-13 вказаного договору передбачено, що розмір орендної плати визначається за домовленістю між «сторонами», але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. При цьому, орендна плата сплачується не пізніше, як у термін від 15 серпня по 31 грудня кожного року. Пунктом 14 договору між позивачем і відповідачем (сторонами) було узгоджено, що у випадку невнесення орендної плати у строки визначені договором, сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у відсотках річних за кожен день прострочення. Зі змісту договору, від 03.01.2022 року, щодо оренди земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169 вбачається, що орендна плата сплачується в межах періоду від 15 серпня по 31 грудня кожного року , але не пізніше. Таким чином, обов`язок щодо сплати орендної плати вважається таким, що виконаний своєчасно, якщо відповідна плата здійснена у в межах періоду від 15 серпня по 31 грудня кожного року. Наразі відповідачем ФГ «Вікторі-21» не сплачено орендну плату за період з 01.01.2022 року по 31.12.2024 року, відповідно до договору, укладеного від 03.01.2022 року, про оренду земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169. Відтак, представником позивача Касьяном М.С. від 15 серпня 2025 року до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було направлено адвокатський запит із проханням надати інформацію щодо здійснення оподаткування орендарем ФГ «Вікторі-21» земельної ділянки, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169, загальною площею 1 га, у період з 01.01.2022р.- 31.12.2024 р. в контексті укладеного договору оренди землі від 03.01.2022 року між ОСОБА_1 та ФГ «Вікторі-21» та чи подавалися відповідачем (ФГ «Вікторі-21) до ГУ ДПС у Дніпропетровській області звіти про сплату орендної плати орендодавцю ОСОБА_1 у період з 01.01.2022р.- 31.12.2024 р. в контексті вищевказаного договору. 02 вересня 2025 року в результаті розгляду зазначеного адвокатського запиту від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшов лист. Згідно інформації, наданої у даному листі, відповідно до даних наявної податкової звітності ФГ «Вікторі-21» за період з 01.01.2022 по 31.12.2024, поданої до контролюючого органу, а саме: додатків 4 ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору», до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску відсутня інформація про нарахування/виплату доходів та нарахування/сплату з них податків ОСОБА_1 від надання в оренду земельної ділянки. А отже, враховуючи вищевикладене та у зв`язку із систематичним (більше двох разів) порушенням відповідачем умов договору, а саме несвоєчасну виплату відповідачем орендної плати за з 01.01.2022р.- 31.12.2024р., позивач вимушений звернутися до суду за захистом свої порушених прав, та просить суд, розірвати договір оренди земельної ділянки без номеру від 03 січня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Вікторі-21» (ЄДРПОУ 44487528), об`єктом якого є земельна ділянка площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169, розташована на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, стягнути з Фермерського господарства «Вікторі-21» судові витрати. 
28.11.2026 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідач не погоджується з даною обставиною, так як згідно відомостей на видачу оплати за оренду у 2022 році позивач отримала 3 100,00 грн., у 2023 році – 3 100,00 грн., у 2024 році – 4 000, 00 грн. Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Тобто, враховуючи вищезазначене, у відповідача відсутня систематична несплата орендної плати, тому і відсутні підстави для розірвання договору. В зв`язку з чим просив у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 11.11.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що його довіритель ОСОБА_1 та відповідач ФГ «Вікторі-21» уклали договір оренди землі. Відповідно до умов якого, відповідач має сплачувати ОСОБА_1 кожного року, не пізніше ніж до 31 грудня поточного року, оренду плату за землю. Однак, відповідач порушує умови договору та не сплачував оренду плату його довірителю ОСОБА_1 протягом 2022-2025 років. Надані представником відповідача платіжні відомості вважає неналежними та недопустимими доказами сплати орендної плати. Стверджує, що в платіжних відомостях його довіритель свої підписи не ставила. Крім того, вважає, що порушення умов договору оренди, також підтверджується тією обставиною, що ФГ «Вікторі-21» не сплачує податки за ОСОБА_1 від надання в оренду земельної ділянки. Просив позов задовольнити в повному обсязі. 
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не погодився в позовними вимогами. Вказав, що в даному випадку відсутня систематичність несплати орендної плати, про що вказують платіжні відомості. Просив врахувати, що несплата податків не є підставою для розірвання договору оренди, оскільки не вважається несплатою орендної плати орендодавцю і ці поняття не є тотожними. Відсутність в платіжній відомості за 2024 рік підпису ОСОБА_1 , пояснив тим, що її підпис знаходиться на графі №91, а не навпроти її прізвища. 
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власницею земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169, розташованої на території Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії ДП №062434 (а.с. 10).
03 січня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Вікторі-21» укладено договором оренди земельної ділянки, зареєстрований у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області, номер запису 46733666 (а.с. 8).
Відповідно до п. 2 договору оренди земельної ділянки від 03.01.2022, в оренду передається земельна ділянка площею 1 га, у томі числі рілля – 1,00 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169, строком на 10 років (п. 8 договору).
Нормативна грошова оцінка вказаної вище земельної ділянки становить 43 125, 88 гривень, що визначено пунктом 5 зазначеного договору. Відповідно до пункту 10 даного договору відповідач зобов`язується протягом дії строку договору за користування вказаної у договору земельною ділянкою сплачувати позивачу щороку орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 2 157,00 грн на рік. При цьому, обчислення орендної плати відбувається із урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки землі згідно чинного законодавства на дату її виплати, враховуючи невиплачену орендну плату. 
Відповідно до пункту 11 даного договору виплата орендної плати здійснюється у грошовій формі та за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. 
Пунктами 11-13 вказаного договору передбачено, що розмір орендної плати визначається за домовленістю між «сторонами», але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. При цьому, орендна плата сплачується не пізніше, як у термін від 15 серпня по 31 грудня кожного року. 
Пунктом 14 договору між позивачем і відповідачем (сторонами) було узгоджено, що у випадку невнесення орендної плати у строки визначені договором, сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у відсотках річних за кожен день прострочення. 
Зі змісту договору від 03.01.2022 щодо оренди земельної ділянки площею 1 га, кадастровий номер 1221888200:04:001:0169 вбачається, що орендна плата сплачується в межах періоду від 15 серпня по 31 грудня кожного року, але не пізніше. Таким чином, обов`язок щодо сплати орендної плати вважається таким, що виконаний своєчасно, якщо відповідна плата здійснена у в межах періоду від 15 серпня по 31 грудня кожного року. 
02 вересня 2025 року в результаті розгляду адвокатського запиту ОСОБА_2 від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшов лист № 76875/6/04-36-24-16-15, зі змісту якого слідує, що відповідно до даних наявної податкової звітності ФГ «Вікторі-21» за період з 01.01.2022 по 31.12.2024, поданої до контролюючого органу, а саме: додатків 4 ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору», до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків- фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску відсутня інформація про нарахування/виплату доходів та нарахування/сплату з них податків ОСОБА_1 від надання в оренду земельної ділянки.
Судом досліджені в судовому засіданні оригінали відомостей на видачу орендної плати за 2022, 2023, 2024 роки надані представником відповідача, копії яких долучені до матеріалів справи. 
Так у відомості на видачу орендної плати за 2022 рік у рядку під номером 81 зазначене прізвище ОСОБА_1 , розмір земельної ділянки 1 га, начислено 3 100,00 грн та стоїть підпис про отримання коштів у відповідній колонці. 
Згідно відомості на видачу орендної плати за 2023 рік у рядку під номером 81 зазначене прізвище ОСОБА_1 , розмір земельної ділянки 1 га, начислено 3 100,00 грн та стоїть підпис про отримання коштів у відповідній колонці.
Відповідно до відомості на видачу орендної плати за 2024 рік у рядку під номером 94 зазначене прізвище ОСОБА_1 , розмір земельної ділянки 1 га, начислено 4 000,00 грн та підпис у відповідній графі не стоїть. 
Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У справі, яка розглядається судом, виникли правовідносини пов`язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 918/391/23, зазначено, що для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.
Під систематичністю, під час вирішення приватноправових спорів, розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.
Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.
У зв`язку з чим Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
Досліджуючи питання розірвання договору оренди землі на підставі частини другої статті 651 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.
Головна ідея, на якій ґрунтується правило частини другої статті 651 ЦК України, полягає у тому, що не будь-яке, а лише істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні (незначні) порушення умов договору є недостатніми для обґрунтованого та правомірного застосування такого крайнього заходу, як розірвання договору або його зміна в судовому порядку.
Ця ідея спирається на принцип, який називається принципом збереження договору (preservation of contract). Договірні відносини мають підтримуватися, допоки це можливо й економічно доцільно для сторін. Розірвання договору має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору.
Ураховувати істотність порушення важливо, оскільки протилежне тлумачення норм права може призвести до того, що управнена сторона договору, яка має відповідно до закону або договору право на відмову від нього або розірвання, може ним скористатися за найменший відступ від умов договору. Таке становище є неприпустимим, оскільки може порушити стабільність цивільного обороту і є надзвичайно несправедливим нехтуванням правовим принципом пропорційності між тяжкістю порушення договірних умов і відповідальністю, яка застосовується за таке порушення. Незастосування критерію істотності порушення позбавляє зобов`язану сторону договору можливості заперечувати проти розірвання договору і провокує управнену сторону відмовлятися від договору (розривати його) за найменшого порушення.
Одним із факторів, що може братися до уваги під час оцінки істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання, є те, наскільки зобов`язана сторона, яка порушила договір, реально заінтересована у збереженні договору, а також те, чи не спричинить розірвання договору для неї значної шкоди.
Розірвання договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості допущеного порушення. Вирішальне значення для застосування зазначеного припису закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №199/3846/19).
Отже, законодавство в питанні розірвання договору дбає не лише про інтереси управненої сторони, а й про інтереси зобов`язаної сторони, оскільки розірвання договору може завдати значних збитків стороні, яка допустила незначне порушення, тобто законодавець прагне досягти справедливого балансу між інтересами сторін договору.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
У вказаній справі представник позивача посилається на ту обставину, що відповідач систематично не сплачує оренду плату за земельну ділянку протягом 2022-2024 років. 
Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 03 січня 2022 року позивач передав відповідачу в оренду вказану земельну ділянку на 10 років.
Відповідно до пункту 10 даного договору відповідач зобов`язується протягом дії строку договору за користування вказаної у договору земельною ділянкою сплачувати позивачу щороку орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 2 157,00 грн на рік. При цьому, орендна плата сплачується не пізніше, як у термін від 15 серпня по 31 грудня кожного року. (п. 13 договору).
З наданих відповідачем відомостей на видачу орендної плати вбачається, що відповідач сплачував позивачу орендну плату за у 2022 році у розмірі 3 100,00 грн, у 2023 році – 3 100,00 грн. Вказані відомості містять підпис позивача про отримання орендної плати (а.с. 26-28).
Також слід зазначити, що представник позивача хоч і заперечував проти отримання позивачем суми орендної плати за земельну ділянку за 2022 рік у розмірі 3100 грн, за 2023 рік – 3100 грн, та вказував, що підписи у відомостях на видачу орендної плати позивач ОСОБА_1 , не ставила, в зв`язку з чим вони є підробленими та вчинені іншими особами, однак під час розгляду справи клопотання про призначення експертизи представником позивача заявлено не було.
У той же час стороною позивача не надано жодного доказу того, що позивач зверталася до відповідача щодо виплати орендної плати за землю, хоча про цю обставину зазначено у позові.
Надану відповідачем відомість на видачу орендної плати за 2024 рік, суд не приймає як доказ виплати орендної плати позивачу ОСОБА_1 за 2024 рік в розмірі 4 000,00 грн, оскільки у даній відомості відсутній підпис позивача про отримання нею грошових коштів в рахунок сплати орендної плати у відповідній колонці. Твердження представника відповідача, що підпис позивача стоїть у рядку № 91 суд відхиляє, оскільки вказана графа стосується іншого орендодавця ОСОБА_4 та зі структури, форми та змісту самої відомості слідує, що підпис одержувача орендної плати має бути навпроти його прізвища, а не де інде. 
В зв`язку з чим суд дійшов висновку, що в матеріалах справи дійсно відсутні докази щодо виплати орендної плати за 2024 рік відповідно до умов договору. Вказані докази відповідачем суду не надано.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем заявлено невиконання умов договору відповідачем за період з 2022 року по 2024 рік. При цьому відповідачем було надано докази сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки за інші періоди (2022-2023), що свідчать про виконання обов`язків ФГ «Вікторі-21» за договором оренди земельної ділянки по оплаті оренди, та спростовують доводи позивача про систематичність та ухиляння відповідача від виконання свого обов`язку з такої виплати.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами факту істотного порушення орендарем умов договору оренди: не встановлено систематичної несплати (недоплати) позивачу орендної плати, позбавлення позивача його права на те, на що він розраховував при укладенні договору оренди, тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, передбачені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України та частиною другою статті 651 ЦК України, та стягнення заборгованості, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки від 03 січня 2022 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 141 ЦПК України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Вікторі-21» про розірвання договору оренди землі. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко