Справа № 692/230/26
Провадження № 2/692/384/26
17.04.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді – Чепурного О.П., при секретарі – Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Драбів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про стягнення заборгованості. У позовній заяві вказував, що ОСОБА_1 10.10.2025 року уклала з позивачем кредитний договір № АВНОСТ155101760075991943, щодо надання кредиту в розмірі 20900,00 грн. строком на 6 місяців (до 09.04.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідачка станом на 18.02.2026 року має заборгованість 25203,39 грн., яка складається з:
- 19704,41 грн. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
- 4923,66 грн. – загальний залишок заборгованості за процентами;
- 0,00 грн. – загальний залишок заборгованості за комісією;
- 575,32 грн. – загальний залишок заборгованості за пенею.
На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «АКЦЕНТ-БАНК».
Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 05.03.2026 року.
Ухвалою суду, яка направлена відповідачці в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачка відзив на позов не подала.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 01.07.2022 року відповідачкою було підписано анкету-заяву та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК».
Згідно заяви про надання послуги «Швидка готівка» АВНОСТ155101760075991943 від 10.10.2025 року, відповідачка ОСОБА_1 просила надати кредит за послугою «Швидка готівка», кредит строковий, на придбання товару/здійснення платежу/оплати послуг, сума кредиту – 20900,00 грн., строк кредиту – 6 місяців, зі строком повернення до 09.04.2026 року включно. Процентна ставка (фіксована) – 85% на рік, проценти за користування кредитом сплачуються у складі платежу визначеного п.7 цієї заяви. Розмір щомісячного платежу 4410,46 грн., денна процентна ставка 0,15%. Згідно п. 9. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту – 4400005505946852. Дана заява підписана відповідачем електронним підписом. До даної заяви додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Перерахування кредитних коштів відповідачу у розмірі 20900,00 грн. підтверджується меморіальним ордером № TR.50140929.28011.65455 від 10.05.2025 р.
Водночас, через невиконання відповідачкою договірних зобов`язань у неї утворилася заборгованість, яка також підтверджується випискою по кредиту та згідно до розрахунку заборгованості, станом на 18.02.2026 року у розмірі 25203,39 грн., яка складається з:
- 19704,41 грн. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
- 4923,66 грн. – загальний залишок заборгованості за процентами;
- 0,00 грн. – загальний залишок заборгованості за комісією;
- 575,32 грн. – загальний залишок заборгованості за пенею.
При цьому, позивач виходить з Умов та правил надання банківських послуг, вважаючи вказані документи складовою укладеного між сторонами договору.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Виходячи з цього та з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, оцінюючі зібрані докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач цифровим підписом підписала заяву, паспорт кредиту з умовами його отримання, те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, процентів за користування кредитом, а тому наявні правові підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості. 
Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки, суд дійшов висновку, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Суд вважає, що саме цю норму закону слід застосувати до відносин, що виникли між сторонами, так як вона вказує на конкретні обставини у державі, дату та конкретне зобов`язання кредитодавця щодо списання неустойки у даних правовідносинах. Тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки в розмірі 575,32 грн., слід відмовити, так як стягнення з відповідача неустойки є незаконним. 
Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 550, 551, 624, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 12-13, 76-81, 141, 229, 259, 263-265, 273-274, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № АВНОСТ155101760075991943 від 10.10.2025 року, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 19704 гривень 41 копійку, 4923 гривень 66 копійок заборгованості за процентами, а всього 24628 гривень 07 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати у сумі 2601 гривень 43 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий