ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
іменем України

справа №766/78/25 
провадження № 22-ц/819/726/26

15 квітня 2026 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Бездрабко В.О. (суддя – доповідач),
судді:   Базіль Л.В.,
Радченко С.В.,
секретар судового засідання: Середюк О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2026 року, постановлене під головуванням судді Шестакової Я.В., 

встановив:
Зміст позовних вимог
У січні 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву від 15 вересня 2008 року б/н, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір який згодом неодноразово був збільшений та на день звернення з позовом до суду становив 90 000,00грн. При підписанні анкети-заяви ОСОБА_1 також підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банка www.privatbank.ua, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, й те, що вона зобов`язується виконувати його умови.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надало позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач протягом тривалого часу активно користувалася наданим кредитом, неодноразово отримувала кредитні карти та 25 жовтня 2019 року підписала нову Заяву приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою погоджений розмір процентів за користування коштами становив 40,8% річних, отримала додаткову кредитну карту НОМЕР_1 , строком дії до 09/24, тип – Універсальна Gold.
Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, станом на 26 листопада 2024 року у відповідача утворилась заборгованість за договором у розмірі 91 727,98 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом – 78 656,07 грн, заборгованості за простроченими процентами – 13 071,91 грн.
Ураховуючи наведене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на користь банка заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 15 вересня 2008 року № б/н у загальному розмірі 91 727,98 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2026 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволений в повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 15 вересня 2008 року, яка виникла станом на 26 листопада 2024 року в сумі 91 727,98 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконувала зобов`язання, обумовленні укладеним між сторонами кредитним договором, з приводу чого наявні підстави для стягнення заборгованості за договором в судовому порядку.
Ухвалюючи рішення суд не прийняв до уваги, як підставу для відмови у задоволенні позову, посилання відповідача на те, що виникнення заборгованості за договором стало наслідком шахрайських дій зі сторони невстановлених осіб, які ввели відповідача в оману внаслідок чого ОСОБА_1 особисто через банкомат АТ КБ «ПриватБанк» з використанням своєї кредитної карти та ПІН-коду вчинила платіжні операції зі зняття кредитних коштів з належного їй кредитного рахунку та перерахувала ці кошти на рахунок невідомої особи; підтвердила оплату покупок за сервісом «Оплата частинами».
В ході розгляду справи суд першої інстанції не встановив обставин незаконності дій чи бездіяльності зі сторони АТ КБ «ПриватБанк», які б сприяли вчиненню несанкціонованих платіжних операцій щодо списання/переказів коштів з рахунку відповідача поза волевиявленням ОСОБА_1 .
Суд вважав, що ефективним способом захисту прав та інтересів ОСОБА_1 у відкритому за заявою відповідача кримінальному провадженні за частиною першою статті 190 КК України є звернення з позовом до винних осіб, за відсутності підстав для відмови у задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості та відсутності вини банківської установи у здійсненні особисто відповідачем переказів кредитних коштів на користь третіх осіб.
Доводи апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2026 року скасувати та ухвалите у справі нове судове рішення про відмову АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю вини відповідача у виникненні кредитної заборгованості, яка стала наслідком несанкціонованих операцій з її платіжною картою, про що скаржник своєчасно повідомила банк.
В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 зазначила, що 24 жовтня 2021 року відбулося зламування її аккаунту. Близько 10 години їй зателефонував чоловік, який представився менеджером АТ КБ «ПриватБанк» та повідомив, що відбувся злам її банківської карти та здійснюється переказ коштів. Для перевірки повідомив дівоче прізвище матері відповідача. Також повідомив про необхідність в банкоматі ввести цифри, які він зазначить; зняти суму коштів з рахунку та перевести кошти через систему SharPay менеджеру банку Юлії Метелик та інтернет-магазину «Розетка» для придбання двох мобільних телефонів марки Samsung, що відповідачем й було зроблено. 
29 жовтня 2021 року відповідач звернулася до відділення банку в м.Херсоні де оновила свої особисті дані по кредитному договору та сплатила заборгованість за договором в розмірі 16 000,00грн., яка станом на 25 жовтня 2021 року дорівнювала 15 584,95грн.
За фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_1 зі сторони невстановлених осіб правоохоронними органами відкрито кримінальну справу за ч.1 ст.190 КК України, провадження в якій триває.
Оскільки відповідач є потерпілою особою, а за відсутності належних та допустимих доказів усі сумніви й припущення мають тлумачитися на користь споживача банківських послуг, який є «слабкою» стороною в кредитних правовідносинах, то просила у задоволенні позову банку про стягнення кредитної заборгованості відмовити.
Правова позиція інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КТ «ПриватБанк» просив скаргу залишити без задоволення, вказавши про законність та обґрунтованість рішення суду від 28 листопада 2025 року.
Розгляд справи апеляційним судом
В судовому засідання суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Рева С.Л. просила апеляційну скаргу задовольнити. Пояснила, що виникнення заборгованості за кредитним договором є наслідком шахрайських дій невстановлених осіб, які у телефонній розмові, шляхом введення відповідача в оману, примусили особу вчинити дії щодо зняття з рахунку кредитних коштів; здійснити перекази коштів на рахунок незнайомій особі; укласти за допомогою фінансового телефону відповідача онлайн-договори про придбання товарів тощо.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» Шевченко А.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Пояснив, що усі платіжні операції по рахунку ОСОБА_1 були вчинені саме відповідачем, яка ініціювала їх здійснення та підтвердила правильність проведення фінансових операцій в банкоматі та за допомогою фінансового телефону. Банк не сприяв у несанкціонованому доступі третіх осіб до персональних даних відповідача, її рахунку, системі онлайн банкінгу «Приват24». Наявна заборгованість за кредитним договором є непогашеною, тому підлягає стягненню у примусовому порядку. 
Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
15 вересня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. 
Того ж дня ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містила істотні умови кредитування, серед яких строк кредитування, процентна ставка за користування кредитними коштами та інше (т.1 а.с.31-33).
06 грудня 2019 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, за умовами якої відповідачу встановлений кредитний ліміт 50 000,00грн., зі строком кредитування на 20 років, процентна ставка 42% річних (т.2 а.с.64-78).
З довідки АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що ОСОБА_1 отримала кредитні картки, зокрема, 06 грудня 2019 року видано карту № НОМЕР_2 «Універсальна Gold» термін дії до 02/23; 25 жовтня 2021 року видано карту № НОМЕР_1 «Універсальна Gold» термін дії до 09/24 (т.1 а.с.30).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, впродовж дії кредитного договору кредитний ліміт неодноразово збільшувався, останній раз кредитний ліміт був збільшений 24 жовтня 2021 року до 90 000,00 грн (т.1 а.с.29).
На підтвердження факту встановлення кредитного ліміту, користування ОСОБА_1 кредитними коштами та наявності заборгованості за договором АТ КБ «ПриватБанк» надало виписку по рахункам за період з 28 серпня 2008 року до 03 грудня 2024 року (т.1 а.с. 63-93).
З виписки по банківському рахунку ОСОБА_1 встановлено, що станом на 26 листопада 2024 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 91727,98грн, яка складається із: заборгованості за кредитом – 78 656,07 грн, заборгованості за простроченими процентами – 13 071,91 грн. Заявлений до стягнення розмір заборгованості відповідачем не заперечувався.
З виписки по банківському рахунку також встановлено, що 24 жовтня 2021 року по картці № НОМЕР_2 в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», розташованому в магазині «Господар», с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4 було виконано наступні платіжні операції:
1) 10:15 год. - зняття готівки в сумі 8320,00 грн., з яких 320,00 грн. - комісія;
2) 10:43 год. - зняття готівки в сумі 8320,00 грн., з яких 320,00 грн. - комісія;
3) 10:46 год. - зняття готівки в сумі 4160,00 грн., з яких 160,00 грн. - комісія;
4) 11:12 год. - переказ на картку № НОМЕР_3 в терміналі самообслуговування, Отримувач: ОСОБА_2 в сумі 5001,36 грн., з яких 192,36 грн. - комісія;
5) 11:15 год. - переказ на картку № НОМЕР_3 в терміналі самообслуговування, Отримувач: ОСОБА_2 в сумі 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія;
6) 11:17 год. - переказ на картку № НОМЕР_3 в терміналі самообслуговування, Отримувач: ОСОБА_2 в сумі 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія;
7) 11:21 год. - перший платіж за покупку на суму 17499,00 грн. в Р Оплата частями, Дніпро, наб. Перемоги, 30 від 10/24/2021 за сервісом «Оплата частинами» - 874,95 грн.; Зазначений платіж 16.11.2021 року повернуто на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , призначення платежу «зарахування коштів унаслідок повернення товару за договором 21102432203330.
8) 11:31 год. - перший платіж за покупку на суму 34998,00 грн. в Р Оплата частями, Дніпро, наб. Перемоги, 30 від 10/24/2021 за сервісом «Оплата частинами» - 1749,90 грн.;
9) 11:43 год. - переказ на картку № НОМЕР_3 в терміналі самообслуговування, Отримувач: ОСОБА_2 в сумі 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія;
10) 11:45 год. - переказ на картку № НОМЕР_3 в терміналі самообслуговування, Отримувач: ОСОБА_2 в сумі 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія;
11) 11:47 год. - переказ на картку № НОМЕР_3 в терміналі самообслуговування, Отримувач: ОСОБА_2 в сумі 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія;
12) 11:49 год. - переказ на картку № НОМЕР_3 в терміналі самообслуговування, Отримувач: ОСОБА_2 в сумі - 4168,32 грн., з яких 160,32 грн. - комісія.
Отже, 24 жовтня 2021 року ОСОБА_1 особисто, що відповідачем не заперечується, здійснено платіжні операції по кредитній картці в загальному розмірі 73402,78 грн, з яких зняття готівки – 20 800,00грн (з урахуванням суми комісії); переказ коштів – 52 602,78 грн (з урахуванням суми комісії та повернення 874,95грн. на картковий рахунок позичальника). 
Зі скріншотів SMS-повідомлень, наданих відповідачем, вбачається, що при здійсненні наведених платіжних операцій ОСОБА_1 неодноразово підтверджувала переказ коштів, укладення договорів на розстрочку та оформлення платежів за сервісом «Оплата частинами», а також придбання товарів шляхом введення одноразових ОТР-паролів та кодів, надісланих на її фінансовий номер телефону. У мобільному застосунку «Приват24» відповідачу надходили повідомлення наступного змісту: 1) Вам піднято ліміт на картці Gold до 90000 грн.; 2) Ви оформили кредит «Оплата частинами» на суму 34998,00 грн. Щомісяця з вашої картки НОМЕР_10 списуватиметься 1753,40 грн.; 3) Ви оформили кредит «Оплата частинами» на суму 17499,00 грн. Щомісяця з вашої картки списуватиметься 876,70 грн. (т.1 а.с133-142, 144-146).
Шляхом введення ОТР-паролю відповідач підписала Договір № 21102432203424 від 24 жовтня 2021 року; Графік платежів за споживчим кредитом (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) Оплата частинами; підтвердила ознайомлення із Загальними умовами надання кредитів «Оплата частинами» АТ КБ «Приватбанк», а також надала банку доручення на встановлення регулярного платежу з належної їй картки/рахунку на погашення заборгованості; кількість платежів - 20; оплата - щомісяця (не пізніше 24 числа) у розмірі 1753,40 грн., у тому числі проценти за користування кредитом 0,01% - 3,50 грн.
Шляхом введення ОТР-паролю відповідач підписала Договір № 21102432203330 від 24 жовтня 2021 року; Графік платежів за споживчим кредитом (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) Оплата частинами; підтвердила ознайомлення із Загальними умовами надання кредитів «Оплата частинами» АТ КБ «Приватбанк», а також надала банку доручення на встановлення регулярного платежу з належної їй картки/рахунку на погашення заборгованості; кількість платежів - 20; оплата - щомісяця (не пізніше 24 числа) у розмірі 876,70 грн., у тому числі проценти за користування кредитом 0,01% - 3,50 грн. (т.2 а.с.42-64).
25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до СІП Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про що 28 жовтня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021232080000557. 
З інформації, наведеної у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021232080000557 вбачається, що 24 жовтня 2021 року невстановлена особа шляхом обману та зловживання довірою в телефонній розмові з ОСОБА_1 , представившись працівником служби безпеки «Приватбанку» під приводом здійснення транзакції іншою особою, заволоділа грошовими коштами, належними заявнику, чим спричинила матеріальну шкоду, сума збитку якої встановлюється (т. 1 а.с. 105,117,118).
У межах досудового розслідування 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 була допитана в якості потерпілої особи та пояснила, що 24 жовтня 2021 року діяла за вказівкою незнайомого чоловіка, який зателефонував на її мобільний телефон, представився працівником служби безпеки «ПриватБанку» та повідомив про списання з кредитної картки відповідача коштів. Задля зупинки списання коштів з рахунку, нею було здійснено в банкоматі та терміналі самообслуговування зняття та переказ коштів на рахунки, які повідомим незнайомий чоловік (т.1 а.с.102-104).
Листом від 26 листопада 2021 року №20.1.0.0.0/7-211110/8151, наданого на звернення ОСОБА_1 від 10 листопада 2021 року за вх. № 3337239-ВБ, АТ КБ «ПриватБанк» повідомило про неможливість повернення коштів, які знято 24 жовтня 2021 року з платіжної карти № НОМЕР_4 , оскільки для здійснення платіжних операцій був правильно введений ПІН-код картки (т.1 а.с.100). 
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Пунктами 6.1, 6.10, 6.11, 6.12 Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку передбачено, що клієнт зобов`язаний не передавати карти, ПІНи третім особам; вживати заходів щодо попередження втрати карт, ПІНів (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту чи магнітну стрічку, або їхнє незаконне використання. Інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, стікеру, ПІНу, отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення банку за телефонами (безкоштовно) по Україні.
Клієнт зобов`язаний негайно повідомляти банк шляхом дзвінка до колцентру інформацію, що стала відома клієнту про втрату/викрадення карти, стікеру PayPass, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб). Банк зобов`язаний в разі виникнення овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення власника або довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку картки або про можливість несанкціонованого використання картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням картки.
Законом України «Про платіжні послуги» регламентовано поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлено виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначено загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлено права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, тощо.
Пунктом 20 статті 38 Закону передбачено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.
Згідно пункту 5 статті 87 Закону України «Про платіжні послуги», до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. 
Загальні вимоги Національного банку України до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням установлено Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 №164.
Умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту (пункт 29 Положення).
Згідно з пунктом 140 Положення користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
Отже, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій лише у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Встановлені у справі обставини свідчать, що між сторонами існують кредитні правовідносини, обумовленні укладеним 15 вересня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 договором про надання банківських послуг. 
24 жовтня 2021 року ОСОБА_1 в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», з використанням кредитної карти, фінансового телефону та мобільного додатку «Приват24», за рахунок наданих банком кредитних коштів, здійснила платіжні операції зі зняття готівки; перерахунку грошей; часткову оплату вартості придбаних товарів на загальну суму 73402,78грн. В ході розгляду справи відповідач не заперечувала, що зазначені платіжні операції були вчинені нею особисто та шляхом повідомлення третім особам персональних даних по рахунку, ПІНу, кодів та наданням відповідачем згоди на здійснення цих платіжних операцій, запит на підтвердження яких надходив на фінансовий телефон у мобільному додатку «Приват24». За твердженням ОСОБА_1 вчинення зазначених платіжних операцій були наслідком шахрайських дій зі сторони невстановлених у відкритому кримінальному провадженні осіб, які ввели відповідача у оману, повідомивши, що є працівниками банку. 
Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції адвокат відповідача не надала пояснень, яким чином була використана ОСОБА_1 отримана в банкоматі готівка та не підтвердила належними та допустимими доказами, що відповідач негайно повідомила банківську установу про несанкціоновані операції з картковим рахунком. Матеріалами справи підтверджено, що лише 10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою, в який ставила питання про повернення на її рахунок незаконно знятих/переведених коштів. 
За результатами проведеного АТ КБ «ПриватБанк» внутрішнього розслідуванням не встановлено фактів вчинення 24 жовтня 2021 року по рахунку відповідача несанкціонованих дій зі сторони третіх осіб. Ініціатором платіжних операцій була відповідач, яка у зазначений день знімала готівкові кошти в банкоматі, за допомогою фінансового телефону надала свою згоду на вчинення платіжних операцій, укладала договори на придбання товарів в розстрочку.
Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, положеннями Закону України «Про платіжні послуги», клієнт зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання втрат (викрадення) карток, персонального ідентифікаційного номера та персональних даних тощо. У випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому у sms-повідомленні, ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи «Приват24» тощо, стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання, саме клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему «Приват 24», з використанням передбачених Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації. 
Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність вини АТ КБ «ПриватБанк», який своїми діями чи бездіяльністю не сприяв у доступі третіх осіб до рахунку відповідача, списанню/зняттю коштів із рахунку внаслідок несанкціонованих дій поза волевиявленням клієнта, розголошенню персональних даних останнього, тощо. 
Оскільки вчинення 24 жовтня 2021 року ОСОБА_1 платіжних операцій за рахунок кредитних коштів проведено позичальником або за його сприянням, то саме на боржника покладений обов`язок з повернення кредитної заборгованості. Відповідач не довела відсутності заборгованості та належного виконання умов кредитного договору, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості за договором обґрунтовано підлягають задоволенню. При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, наведене не спростовує для відповідача права на пред`явлення вимог про відшкодування заподіяної майнової шкоди до винних осіб за вчинення шахрайських дій в межах відкритого кримінального провадження. 
За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2026 року постановлено з додержанням вимог закону, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, надана правильна оцінка наявним у справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Розподіл судових витрат в порядку частини тринадцятої статті 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текс постанови складений 24 квітня 2026 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль 

С.В. Радченко