Справа № 468/2930/23 
2-а/468/11/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчука С.В., секретаря Волощук А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 377 від 25.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 по накладенню на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.2 КУпАП.
Посилаючись на неправомірність оскарженої ним постанови, позивач вказав, що серпні 2023 ОСОБА_1 випадково довідався, що відносно нього було відкрито виконавче Першим ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м.Одеса). Відповідач не повідомляв Позивача про розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. За наслідком чого позивач позбавлений був права на захист, в тому числі на надання пояснень того, що він вже проходить військову службу. Крім того, з 19.06.2023 ОСОБА_1 самостійно виявив бажання проходити службу у збройних силах. Тому він звернувся до найближчого ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого знаходження задля реалізації свого обов`язку щодо захисту своєї країни, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За результатом звернення Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , Міністерством оборони України було видано наказ щодо приступлення ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків за посадою. За таких обставин, позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав повноважень розглядати вищевказану справу, бо ОСОБА_1 у зв`язку прийняття його на військову службу було виключено з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі вищевказаного, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 25.06.2023 № 377 про накладення адміністративного стягнення.
Позовна заява надійшла до суду 20.12.2023 року.
Ухвалою судді від 20.12.2023 року було відкрито провадження, справа призначена до розгляду на 04.03.2024.
24.02.2024 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки позивач на виклик за повісткою на 18.06.2023 року не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив. Про розгляд справи позивача було письмово повідомлено на месенджер, туди ж направлено примірник протоколу. Пізніше примірник протоколу направлено за адресою проживання позивача. Вважають, що факт порушення позивачем вимог закону є доведеним. Зазначають , що жодних порушень прав позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови, повідомлення особи про рішення за протоколом допущено не було.
04.02.2025 від представника позивача надійшли заява з письмовими поясненнями , за результатами ознайомлення з відзивом. Позивач звертає увагу, що повістці відсутня дата та час виклику позивача до ТЦК та не вказано куди саме необхідно з`явитися, відсутня назва документу. Крім позивач зазначає, з переписки з вайберу неможливо встановити дату та час , коли остання відбувалася, вказує , що протокол має дописи від руки які є нечитабельними.
Ухвалою суду від 11.02.2026 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивач до суду не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява сторони позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. 
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 не забезпечив участь в судовому засіданні свого представника, про день, час та місце розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, в тому числі у відповідності до ст. 268 КАС України технічними засобами через підсистему «Електронний суд».
За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За такого, оскільки усі учасники даної справи повідомленні відповідно до положень ст. 268 КАС України, до суду не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не повідомляли, то суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
В оскаржуваній постанові зазначено, що 18.06.2023 року ОСОБА_1 уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 був викликаний на 08.00 на 21.06.2023 повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову на військову службу по мобілізації. В розписці про її отримання позивач постави свій підпис про її отримання. У зазначений у повістці час на 21.06.2023 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважної причини не з`явився, ухилившись від явки на виклик. Тобто ОСОБА_1 в порушення ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022, будучи завчасно повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушив обов`язок щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. За результатами розгляду протоколу від 22.06.2023 ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 5100 грн. 
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5)підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала(сформувала)повістку; 6)реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.
Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до частини першої статті 210-1КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частина друга статті 210-1 КУпАП визначає, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст.77Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За нормативними правилами статті 235Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Частиною 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За приписами частини першої статті 268Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право:- знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачу ОСОБА_1 була вручена особисто під підпис повістка з вимогою про необхідність з`явитися до саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 з визначення відповідної дати. Копію такої повістки чи будь-яких інших доказів на підтвердження обставин вручення позивачу повістки з вимогою прибути до відповідного ТЦК відповідачем до суду не надано. В матеріалах справи міститься копія документу, який містить слово «розписка», однак з його змісту не можливо встановити, що саме цим документом позивач викликався саме на 21.06.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Більше того матеріали справи не містять доказів належного оповіщення позивача про дату та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. 
Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, вирішує: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
За такого, обов`язковою умовою розгляду справи про адміністративне правопорушення є своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце її розгляду.
Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі №676/752/17 закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а.
Натомість, позивач вказав, що не отримував повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відповідачами вказана обставина не спростована. 
Відповідач в додатку до відзиву долучає нібито листування з позивачем, де його було оповіщено про дату розгляду протоколу. Однак, з аналізу положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, слідує, що жоден з вказаних нормативних актів не передбачають можливість виклику військовозобов`язаного через засоби зв`язку, месенджери, тощо. Як наслідок цього, вказані нормативні акти не визнають виклик військовозобов`язаного таким чином належним.
За комплексу вказаного вище позивач належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, тобто був обмежений в праві брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що відповідно є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки при такому розгляді без доказів належного повідомлення особи порушуються положення 268, 278 КУпАП та ч.2 ст. 2 КАС України. 
Крім того, зміст частини другої статті 210-1 КУпАП вказує на те, що настання відповідальності за цією нормою є можливим у разі повторного протягом року вчинення протягом року правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті
Доказів того, що позивач повторно протягом року вчинив правопорушення щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, матеріали справи не містять.
Відповідно до частини третьої ст.286КАС України передбачає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем відповідно до частини другої статті 77 КАС України не надано доказів наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП.
За такого, оскаржувану постанову слід скасувати, провадження у справі за частиною другою статті 210-1 КУпАП стосовно позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з врахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.
Керуючись статтями 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови №377 від 25.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову №377 від 25.06.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч.2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідачі: 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 );
ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).
Повне рішення суду складене 23.03.2026 року.

СУДДЯ: