КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
33/824/1439/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ  Справа № 355/2308/25
24 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В.
при секретарі Можарівській М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Литвиненко Романа Станіславовича на постанову Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2026 року в справі про адміністративне правопорушенняза ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно   ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в:
Постановою Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2026 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  665,60 грн. судового збору на користь держави.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 29 січня 2026 року представник ОСОБА_1 адвокат Литвиненко Р.С. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2026 року  та закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з неповним з`ясуванням обставин справи. 
Зазначає, що ОСОБА_1 не перебував в стані будь- якого сп`яніння. Відмовився від проходження огляду, оскільки вважав це зайвим після його медичного огляду щодо тілесних ушкоджень та загального стану. 
Вказує на те, що через незнання процедури вважав, що матеріали повинні були складатись на власника автомобіля, а тому й не заперечував поліцейським. 
Стосовно обставин справи зазначає, що пізно ввечері він, його дружина та кілька незнайомих військових, яких підвозили, рухались з м. Березань в с. Недра. За кермом транспортного засобу перебувала дружина ОСОБА_1 , яка не впоравшись з керуванням, ненавмисно допустила зіткнення з припаркованим вантажним автомобілем. Про те, що саме вона була за кермом, дружина ОСОБА_1 неодноразово заявляла поліцейським, що підтверджується відеозаписом. 
Вказує на те, що після ДТП через декілька хвилин вибіг власник авто зі своїм дорослим сином та кількома друзям та почали бити ОСОБА_1 та військових, які в подальшому злякались та втікли. Дружина ОСОБА_1 також злякалась, зателефонувала батьку ОСОБА_1 та побігла його зустрічати. В подальшому, приблизно через 20-30 хв. Приїхали співробітники поліції та швидка медична допомога.
Зазначає, що підписи, які містяться в матеріалах справи виконані нібито від імені ОСОБА_1 , проте вони не схожі з його підписом. Окрім того, співробітниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки. 
В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Литвиненко Роман Станіславович, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., вислухавши пояснення захисника, дослідивши та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488442 від 20.10.2025, складеного інспектором Сектору поліцейської діяльності (с.Березань) відділу поліції № 1 (с. Баришівка) Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Левченком О. Ю., 19.10.2025 о 23:00 год, на вул. Центральна в селі Садове Київської області, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль Рено Магнум, державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний номерний знак   НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР - водій транспортного засобу не врахував безпечну швидкість руху, особливість вантажу, стан транспортного засобу.
Дії ОСОБА_1 , за змістом протоколу серії ЕПР1 № 488442 від 20.10.2025 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.
До зазначеного протоколу було долучено схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
На схемі місця ДТП графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), зазначено дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.
З письмових пояснень ОСОБА_2 , які він надав на місці ДТП вбачається, що 19.10.2025 він припаркував біля свого будинку свій автомобіль Рено Магнум. Знаходячись вдома близько 23:00 год, ОСОБА_2 почув удар на вулиці. Вийшовши надвір, він побачив, як автомобіль АУДІ в`їхав в задню частину його автомобіля. За кермом автомобіля сидів чоловік, до цього незнайомий ОСОБА_2 . На запитання ОСОБА_2 чоловік, який перебував за кермом, не відповідав, а лише просто сидів за кермом. На думку ОСОБА_2 , деякий час чоловік за кермом знаходився без тями.
З письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які він надав на місці ДТП вбачається, що останній відмовився від надання пояснень в порядку ст. 63 Конституції України.
Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488474 від 20.10.2025, складеного інспектором Сектору поліцейської діяльності (с.Березань) відділу поліції № 1 (с. Баришівка) Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Левченком О.Ю., 19.10.2025 о 23:00 год, на вул. Центральна в селі Садове Київської області, громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.
Дії ОСОБА_1 , за змістом протоколу серії ЕПР1 № 488474 від 20.10.2025, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До вказаного протоколу було долучено рапорт помічника чергового чергової частини СПД №1 ВП№1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Артема Брушневського, із змісту якого вбачається, що під час несення добового чергування із старшим лейтенантом ОСОБА_3 , 19.10.2025 року о 23.00 год на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП, яке сталося в с. Садове Броварського району по вул. Центральна біля будинку №29. По прибуттю було встановлено, що водій Ауді ОСОБА_1 здійснив наїзд на припаркований автомобіль Рено Магнум. ОСОБА_1 від госпіталізації відмовився. На місці події та в міській лікарні АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння. На означеного громадянина складено адміністративні протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
Також долучено розписка ОСОБА_5 від 20.10.2025 про те, що вона бере на себе керування автомобілем Ауді А4, державний номерний знак НОМЕР_1 , та зобов`язується доставити його за місцем паркування за адресою: АДРЕСА_3 , та не допускати до керування протягом 24 годин чоловіка ОСОБА_1 . Посвідчення водія відповідної категорії має НОМЕР_4 (а.с. 3).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2025, у результаті огляду, проведеного поліцейським Левченком О. Ю., у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота (а.с. 7).
З довідки КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» від 20.10.2025 вбачається, що 20.10.2025 о 00:15 год на приймальне відділення Березанської міської лікарні був доставлений у супроводі поліції ОСОБА_1 для огляду та проведення алкотесту. ОСОБА_1 від огляду лікаря відмовився та від проведення алкотесту. Візуально має ушкодження височної ділянки голови (а.с. 8).
Також до вказаного протоколу було долучено оптичний диск із записом із нагрудної персональної відеокамери.
Постановою Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2026 року об`єднано в одне провадження матеріали справи № 355/2308/25 (провадження №3/355/21/26) та №355/2309/25 (провадження № 3/355/22/26) про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП, в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер судової справи: № 355/2308/25, провадження №3/355/21/26.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, і відеозаписом із персональної нагрудної відеокамери поліцейського. Під час розмови у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці ДТП та у подальшому в медичній установі.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Розділом 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п. 2 Інструкції № 1452/735 та п. 2 Порядку № 1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, є самостійною підставою для притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
У свою чергу, винуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння встановлюються за результатами оцінки доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року №1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Крім того, відповідно до розділу 3 Інструкції №1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною 04.07.2018 у справі №688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.
З долученого до матеріалів справи в якості доказу відеозапису події з портативної камери поліцейського  вбачається, що співробітники поліції приїхали на місце ДТП де перебуває ОСОБА_1 , який знаходиться біля свого пошкодженого автомобіля та поряд з ним знаходяться інші люди. Майже одночасно зі співробітниками поліції на місце ДТП приїзжає дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .
На вимогу співробітника поліції надати документи на транспортний засіб, ОСОБА_1 надає документи. (зафіксований час на відео 23:45).
Співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 погоджується пройти огляд у лікаря нарколога. (зафіксований час на відео 23:46).
Співробітник поліції повторно запитує ОСОБА_1 чи згоден він пройти огляд, останній погоджується пройти огляд у лікаря нарколога. (зафіксований час на відео 23:53)
З дослідженого відеозапису також вбачається, що співробітники поліції доставили ОСОБА_1 до лікаря нарколога. 
На запитання лікаря до ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь, останній заперечував вживання алкоголю. (зафіксований час на відео 00:19)
У лікаря нарколога ОСОБА_1 не погоджується пройти огляд та не надає згоди лікарю на первинний огляд. 
Ретельно проаналізувавши долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу. Суд першої інстанції правильно та обгрунтовано взяв до уваги те, що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 окремо не підходила до поліцейських та не повідомляла про те, що саме вона перебувала за кермом. 
Крім того, як особа, яка причетна до ДТП, з її слів, маючи посвідчення водія, перебуваючи в приміщенні лікарні м. Березань разом з ОСОБА_1 , не виявила бажання пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, щоб в такий спосіб довести свою причетність до ДТП, яке мало місце 19.10.2025 року в с. Садове по вул. Центральній.
Окрім того, проаналізувавши поведінку ОСОБА_1 зафіксовану на відеозаписі, у останнього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме- порушення мови та координації рухів. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 будучи повідомленим про те, що ведеться відеофіксація вживає нецензурну лексику, повідомляє різні обставини які спричинили наявність у нього тілесних ушкоджень. Так, зокрема, співробітникам поліції ОСОБА_1 не одноразово повідомляє, що його побили, проте лікарю наркологу він повідомляє, що вдарився сам. Така поведінка свідчить про намір ОСОБА_1 викривити обставини, які трапились 19.10.2025. 
Проаналізувавши доводи сторони захисту, надавши їм правильнуоцінку, суд першої інстанції прийшов до правильних та обгрунтованих висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскількивисловлені твердження є спробою сторони захисту спотворити дійсні обставини справи, зафіксовані на долученому до протоколу відеозаписі.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що за кермом транспортного засобу перебувала дружина ОСОБА_1 , яка не впоравшись з керуванням, ненавмисно допустила зіткнення з припаркованим вантажним автомобілем, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки протягом всіх подій, які були зафіксовані на боді камеру, ОСОБА_1 жодного разу не повідомляла співробітників поліції про те, що за кермом транспортного засобу перебувала саме вона, до приїзду в лікарню. Окрім того, те що за кермом перебувала вона, ОСОБА_5 повідомила лише один раз і ні лікарю наркологу, а перебуваючи на вулиці на території лікарні. 
Також суд звертає увагу на те, що під час спілкування зі співробітниками поліції ОСОБА_5 пропонує їм «Давайте порішаємо на місці. Людина військова, всяке буває». (зафіксований час на відео 23:57).
Сукупність даних факторів - бажання вирішити питання шляхом надання поліцейським неправомірної вигоди, аби вони не складали протокол на ОСОБА_1 , фактичне прийняття останнім факту складення стосовно нього протоколу та відсутність будь-яких заперечень з цього привод свідчить про те, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги відносно того, що скаржнику не було роз?яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі доводи не спростовують висновки суду про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що вина останнього підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Розділом 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на Правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти Правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
Склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення Правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та наслідками.
Таким чином, настання наслідків дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, тобто, має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.
Характеризуючою ознакою дорожньо-транспортної пригоди є те, що при зіткненні двох або більше транспортних засобів, порушення ПДР може бути допущено усіма його учасниками, але у причинно-наслідковому зв`язку із пригодою можуть бути порушення одного із водіїв.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками. Тобто, тільки ті порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків, а отже перебувають із ними у причинному зв`язку.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488442 від 20.10.2025, складеного інспектором Сектору поліцейської діяльності (с.Березань) відділу поліції № 1 (с. Баришівка) Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Левченком О. Ю., 19.10.2025 о 23:00 год, на вул. Центральна в селі Садове Київської області, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль Рено Магнум, державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР - водій транспортного засобу не врахував безпечну швидкість руху, особливість вантажу, стан транспортного засобу.
Дії ОСОБА_1 , за змістом протоколу серії ЕПР1 № 488442 від 20.10.2025 кваліфіковані за ст.124 КУпАП.
Пунктом 12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Висновок судді першої інстанції про порушення ПДР та вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддею надано належну оцінку, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488442; схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовано розташування транспортних засобів на місці ДТП, локалізація та вид механічних пошкоджень, які отримали транспортні засоби; письмовим поясненням учасників ДТП, які були надані на місці пригоди.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Суддя, встановлюючи обставини справи, покладався зокрема на пояснення учасників цієї пригоди. У відповідності до схеми місця ДТП, змальовано ділянку дороги, на якій було вчинене адміністративне правопорушення; розташування транспортних засобів.
Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення правил дорожнього руху  ОСОБА_1 , що перебувало у причинному зв`язку із наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди, а також про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на законних підставах наклав на водія стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
Обставини ДТП повністю підтверджуються: протоколом по адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП та наявним в матеріалах справи відеозаписом.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
Апеляційна скарга фактично не містить доводів щодо помилковості висновків суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним в чиненні адміністративного правопорушення. 
Окрім того, в судовому засіданні в суді першої інстанції потерпілий зазначив, що ОСОБА_1 повністю з ним розрахувався, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_1 не має. 
Будь - яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, про доведеність вини ОСОБА_6 та могли б бути підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного перегляду не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є окремим видом відповідальності за порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та є закінченим правопорушенням.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Литвиненко Романа Станіславовича Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Литвиненко Романа Станіславовича залишити без задоволення.
Постанову Баришівського районного суду Київської області від 19 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: