ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 925/1380/25

за позовом Фізичної особи-підприємця Данюка Олександра Миколайовича 
до Виконавчого комітету Черкаської міської ради 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Управління інспектування Черкаської міської ради, Комунальне підприємство "Екологія" Черкаської міської ради,
про стягнення 820000,00 грн.

Представники учасників справи:
Позивач - Макеєв В.Ф., адвокат; 
Відповідач - Кирман В.О., адвокат;
Третя особа: Управління інспектування Черкаської міської ради - Ободовський Д.В.;
Третя особа: КП "Екологія" Черкаської міської ради - не з`явився.

Секретар судового засідання Лисенко О.С.
Суддя Гладун А.І.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду. 

1.1.  05.11.2025 Фізична особа-підприємець Данюк Олександр Миколайович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради.

1.2. Змістом позову є майнові вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 520000,00 грн збитків та 300000,00 грн моральної шкоди завданих у зв`язку зі знищенням тимчасової споруди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що у 90-х роках придбав тимчасову споруду, яка знаходиться на земельній ділянці, що належить відповідачу. У 2005 році Черкаська міська рада прийняла рішення, яким надала позивачу земельну ділянку в оренду під торговий кіоск в комплексі із зупинкою громадського транспорту. У 2006 році Черкаська міська рада та позивач уклали договір оренди землі. Рішенням суду, що набрало законної сили визнано укладеною додатку угоду до договору оренди землі, якою строк дії договору оренди землі продовжено до 18.05.2025. 

1.3. Розраховуючи на "належне урядування", позивач сумлінно виконував всі умови договору оренди земельної ділянки, істотною умовою якого є розміщення на ній тимчасової споруди та сплата орендної плати за користування земельною ділянкою. Проте, на початку 2025 року відповідач демонтував тимчасову споруду позивача. У період з березня 2025 року до червня 2025 року позивач намагався дізнатись про місце розташування вилученого майна та оцінити його стан і лише 25.06.2025 узгодив з відповідачем дату та можливість здійснення огляду демонтованого майна. Під час огляду майна позивач з`ясував, що тимчасова споруда знищена і відновленню не підлягає. На переконання позивача, відповідач вчинив неправомірні дії та зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість знищеного майна та моральну шкоду. 

1.4. 10.11.2025 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1380/25, справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив об 11:45 09.12.2025.

1.5. 25.11.2025 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у позові повністю. Просив залучити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Управління інспектування Черкаської міської ради та Комунальне підприємство "Екологія" Черкаської міської ради. (а.с. 77-86 том 1)

1.6. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач ствердив, що при здійсненні заходів самоврядного контролю за дотриманням Правил благоустрою міста Черкаси Управління інспектування Черкаської міської ради зафіксувало факт розміщення тимчасової споруди позивача без паспорта прив`язки та без зупинки громадського транспорту, як самостійну окрему тимчасову споруду, на якій наявна зовнішня реклама "Ломбард "СЕЙФ". 14.11.2024 Управління інспектування ЧМР винесло припис №52-07 з вимогою надати дозвільні документи на право встановлення ТС, а в разі їх відсутності - провести демонтаж самостійно. Примірник припису вручено особі, яка здійснювала підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді. Термін виконання вказаного припису визначено до 19.11.2024. У зв`язку з ненаданням позивачем у вказаний в приписі термін дозвільних документів прийнято рішення про підготовку проекту рішення про демонтаж вказаної ТС та винесення його на розгляд відповідачу. 

Відповідач ствердив, що 05.05.2021 позивач звертався до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із заявою про визначення відповідності намірів розміщення ТС. 02.06.2021 Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради надіслав позивачу відповідь, у якій відмовив у визначенні відповідності намірів розміщення ТС. Вказане звернення позивача, на думку відповідача, підтверджує, що у позивача відсутні законні підстави для розміщення ТС. Відповідач вказав, що Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради надіслав відповідачу довідку, у якій повідомив, що позивачу паспорт прив`язки ТС не видавався. 

Крім того відповідач вказав, що Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради повідомив відповідача, що споруда позивача виходить за межі земельної ділянки, наданої в оренду. Отже, документи додані позивачем до позовної заяви не підтверджують законність розміщення споруди. 

На переконання відповідача, необхідною підставою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Неправомірність рішення і дій або бездіяльності органу державної влади може підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди. 

Відповідач прийняв рішення від 24.12.2024 №1781 "Про демонтаж тимчасової споруди по вулиці Смілянській біля будинку №44". Вказане рішення позивач не оскаржив. Отже, рішення відповідача чинне, законне та у судовому порядку не оскаржене та не скасоване, а демонтаж споруди позивача здійснений відповідно до вимог чинного законодавства. Дії органу місцевого самоврядування були правомірними.

Між діями відповідача і завданою шкодою позивачу відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки дії відповідача не були спрямовані на пошкодження споруди позивача. Відповідач не здійснював дій щодо демонтованої споруди. Демонтаж здійснювала залучена у встановленому порядку підрядна організація, що має відповідне обладнання для цього. За наслідками демонтажу споруда передана на відповідальне зберігання КП "Екологія" ЧМР. Позивач не оскаржив дії Управління інспектування Черкаської міської ради щодо демонтажу тимчасової споруди.

Відповідач ствердив, що позивач не звертався до відповідача з вимогою повернути демонтовану споруду, витрати на здійснення демонтажу незаконно ним встановленої споруди не відшкодував, документи, які підтверджують право власності на ТС, не надав.

Відповідач ствердив, що консультація суб`єкта оціночної діяльності про вартість споруди є фактично тільки баченням оцінювача щодо ймовірної ринкової вартості ТС при умовному дослідженні об`єкта і сам оцінювач вказав, що могла б складати 520000,00 грн. У зв`язку з порушенням принципів та процедури оцінки майна позивача, відповідач вважав, що вказана консультація не є звітом чи висновком експерта, а отже, є недійсною та є неналежним доказом щодо розміру завданих збитків позивачу.

Щодо стягнення моральної шкоди відповідач ствердив, що позивач не подав до суду доказів на підтвердження заподіяння шкоди, її розміру, завданої внаслідок дій чи бездіяльності відповідача. Отже, вимога позивача про стягнення 300000,00 грн моральної шкоди є необґрунтованою. 

1.7. В обґрунтування клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб відповідач зазначив, що Управління інспектування Черкаської міської ради здійснило демонтаж тимчасової споруди позивача та передало її на відповідальне зберігання Комунальному підприємству "Екологія" Черкаської міської ради на підставі договору про зберігання демонтованої тимчасової споруди та акту приймання-передачі тимчасової споруди. КП "Екологія" Черкаської міської ради зобов`язалося прийняти демонтовану тимчасову споруду та нести матеріальну відповідальність за втрату або пошкодження майна незалежно від причини пошкодження або втрати з моменту одержання майна на весь строк його зберігання. Отже, рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки Управління інспектування Черкаської міської ради та Комунального підприємства "Екологія" Черкаської міської ради.

1.8. 09.12.2025 позивач подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі його представника. (а.с. 153 том 1)

1.9. У підготовчому засіданні 09.12.2025 взяли участь представник відповідача Прокопчук А.П. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився.

1.10. 09.12.2025 суд ухвалив розглянути справу у відсутність представника позивача.

1.11. Представник відповідача Прокопчук А.П. у підготовчому засіданні просила клопотання відповідача задовольнити та залучити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Управління інспектування Черкаської міської ради, КП "Екологія" Черкаської міської ради, оскільки рішення суду вплине на права та обов`язки вказаних осіб.

1.12. 09.12.2025 суд ухвалив залучити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Управління інспектування Черкаської міської ради, КП "Екологія" Черкаської міської ради. Суд ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні до 14:30 18.12.2025.

1.13. 10.12.2025 відповідач на виконання ухвали суду від 09.12.2025 подав до суду докази надіслання третім особам відзиву з доданими до нього додатками. (а.с. 173-177 том 1) 

1.14. 16.12.2025 позивач на виконання ухвали суду від 09.12.2025 подав до суду докази надіслання третім особам позовної заяви з доданими до неї додатками. (а.с. 181-187 том 1) 

1.15. 17.12.2025 третя особа Управління інспектування Черкаської міської ради подала до суду пояснення щодо позову або відзиву, у якому просило у позові відмовити повністю. (а.с. 188-196 том 1)

1.16. Управління інспектування Черкаської міської ради вказало, що рішенням міської ради від 28.09.2023 затверджені Правила благоустрою міста Черкаси. Розміщення ТС без паспорту прив`язки забороняється. У разі закінчення дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення споруди, остання підлягає демонтажу. Управління інспектування встановило, що позивач використовує споруду без дозвільних документів та зобов`язало позивача надати Управлінню такі документи, а у разі їх відсутності провести демонтаж споруди самостійно. Позивач не надав третій особі дозвільних документів. 

Верховний Суд у постанові від 20.08.2024 у справі за №580/8225/21 за позовом ФОП Данюка О.М. до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування рішення дійшов висновку, що договір оренди від 23.02.2006 не регулює правовий статус тимчасової споруди та не є дозволом на розміщення на земельній ділянці тимчасової споруди.

Третя особа вказала, що за своїми технічними характеристиками, незаконно розміщена тимчасова споруда не є кіоском, а павільйоном, який частково розміщений на земельній ділянці, яка передана у користування за договором оренди. До позовної заяви позивач додав технічний паспорт на громадський будинок - павільйон, який виготовлений 31.07.2015, відповідно до якого павільйон є самочинно збудованим об`єктом під час нового будівництва. Площа павільйону 23,7 кв.м. 

Під час проведення демонтажних робіт тимчасова споруда була відчинена суб`єктом господарювання, що здійснював там підприємницьку діяльність (орендарем демонтованого об`єкта). Орендар ТОВ "ОБЛТОРГБУД" вивезло усе майно, включно із кондиціонером, вхідними дверями, елементами зовнішнього та внутрішнього опорядження. Беручи до уваги конструктивні та технічні особливості тимчасової споруди, демонтаж та безпечне перевезення дорогами загального користування її як цілісного об`єкту були технічно неможливими. При демонтажі було розібрано металеві шпилі на даху тимчасової споруди. З метою безпечного транспортування ТС було роз`єднано на 2 основні частини та розібрано цегляний перестінок. Елементи тимчасової споруди опечатано та передано на зберігання КП "ЕКОЛОГІЯ" Черкаської міської ради за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22. 

Підставою для демонтажу тимчасової споруди позивача було рішення відповідача від 24.12.2024 №1781. Станом як на момент розгляду даної справи, так і на момент безпосереднього здійснення демонтажу споруди зазначене рішення було чинним, прийнятим у межах наданих повноважень, відповідало вимогам чинного законодавства та в судовому порядку не скасовувалося. Отже, демонтаж тимчасової споруди позивача було здійснено на законних підставах та відповідно до вимог законодавства, а дії і рішення органу місцевого самоврядування є правомірними. Водночас, між діями Управління інспектування Черкаської міської ради та заявленою позивачем шкодою відсутній причинно-наслідковий зв`язок, оскільки відповідні дії не були спрямовані на пошкодження тимчасової споруди позивача. Власник/користувач об`єкта має право на повернення демонтованого майна після надання до уповноваженого органу документів, які засвідчують право власності на демонтований об`єкт, та оплату вартості робіт з демонтажу.

Позовна заява не містить доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу моральної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та такими наслідками, а також обґрунтованість заявленого розміру шкоди. Позивач не навів обставин, які б свідчили про наявність у нього душевних страждань, не надав доказів їх реальності та інтенсивності, а також не довів, що такі страждання були наслідком саме дій чи рішень відповідача. Заявлена сума моральної шкоди у розмірі 300000,00 грн визначена позивачем довільно та ґрунтується виключно на його суб`єктивних переконаннях.

1.17. У підготовчому засіданні 18.12.2025 взяли участь представник відповідача Прокопчук А.П. та представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. Представник позивача та представник третьої особи КП "Екологія" Черкаської міської ради у підготовче засідання не з`явилися.

1.18. 18.12.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 09:00 13.01.2026.

1.19. 22.12.2025 третя особа КП "Екологія" Черкаської міської ради подала до суду пояснення щодо позову або відзиву, у якому просило у позові відмовити повністю. (а.с. 1-2 том 2)

1.20. КП "Екологія" Черкаської міської ради вказало, що не приймало участі у прийнятті рішень про демонтаж споруди, не здійснювало самоврядного контролю у сфері благоустрою та не виконувало демонтажних робіт. Після проведення демонтажу тимчасову споруду передано КП "Екологія" на відповідальне безоплатне зберігання на підставі рішення відповідача відповідно до вимог чинного законодавства. Станом на дату подання цих пояснень тимчасова споруда фактично зберігається на території КП "Екологія" за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22. Підприємство не набувало будь-яких прав власності або користування вказаним майном. Отже, доводи позовної заяви не спростовують правомірності дій відповідача та не можуть бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог.

1.21. 13.01.2026 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Макеєв В.Ф., представник відповідача Кирман В.О. та представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. Представник третьої особи КП "Екологія" Черкаської міської ради у судове засідання не з`явився.

1.22. 13.01.2026 суд розпочав розгляд справи по суті.

1.23. 13.01.2026 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 12:00 22.01.2026.

1.24. 14.01.2026 позивач подав до суду клопотання про повернення до розгляду справи зі стадії підготовчого провадження та здійснення огляду доказів за місцем їх зберігання. Позивач просив суд здійснити огляд тимчасової споруди, що належить позивачу та знаходиться на території КП "Екологія" Черкаської міської ради за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22. Про час та місце огляду доказів позивач просив повідомити учасників справи заздалегідь у розумний строк. (а.с. 19-21 том 2)

1.25. В обґрунтування клопотання позивач вказав, що у поясненнях третя особа КП "Екологія" вказала, що тимчасова споруда фактично зберігається на її території за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22. Проте у судовому засіданні 13.01.2026 представник відповідача заявив, що тимчасова споруда зберігається зберігачем - КП "Екологія", а представник третьої особи Управління інспектування ЧМР у засіданні повідомив, що зберігається не споруда, а елементи споруди, що відповідає доказам, доданим позивачем до позовної заяви. Протиправними діями ( бездіяльністю) відповідача, на підставі яких позивач заявив позов про відшкодування збитків, є фактичне знищення майна позивача. З метою забезпечення доступу до правосуддя позивач заявив клопотання про повернення до розгляду справи зі стадії підготовчого провадження та призначення підготовчого засідання.

1.26. 14.01.2026 позивач подав до суду клопотання про долучення письмово викладених міркувань, у якому вказав, що з метою підвищення ефективності процедури судового захисту позивач здійснює захист у обраний спосіб та просив здійснити перехід до стадії визначення розміру збитків. Факт "знищення майна" має бути констатовано процедурою огляду майна та подальшою експертизою щодо визначення можливості поновлення тимчасової споруди та встановлення розміру завданих збитків. Отже, предметом доказування у наявному спорі є доведення фактичної неможливості повернення майна власнику "в натурі" та відшкодування завданих власнику збитків у встановленому судом розмірі. Позивач на законних підставах володів та користувався торговим павільйоном, водночас розмістив їх на земельній ділянці з порушенням правил благоустрою міста, що і стало підставою для їх законного примусового демонтажу на підставі чинного рішення відповідача. Як на підставу утримання майна та не повернення його позивачу відповідач посилається на необхідність оплатити понесені витрати під час демонтажу. Позивач ствердив, що дійсно територіальна громада в особі її органів місцевого самоврядування має право на відшкодування збитків (шкоди) завданих незаконним розміщенням тимчасових споруд та понесених витрат при їх демонтажу. Водночас, не сплата особою таких витрат чи відшкодування нею збитків в добровільному порядку не є підставою для примусового тримання майна, що їй належить чи яким вона користувалася на законних підставах після звернення такої особи до відповідного уповноваженого органу, що прийняв відповідне рішення про демонтаж. Вказана позиція була зафіксована у справі №925/781/21 в подібних правовідносинах за участі Виконкому Черкаської міської ради та Управління інспектування Черкаської міської ради. Позивач ствердив, що рішення відповідача про демонтаж ТС вичерпало свою дію виконанням шляхом примусового демонтажу тимчасових споруд. Отже, позивач вважав, що оцінка вірогідності доказів наданих сторонами має бути забезпечена судом відповідним забезпеченням доступу до правосуддя у відповідний спосіб: 1) проведенням огляду майна, що є предметом спору, 2) оцінкою можливості поновлення майна до первісного стану із можливим за клопотання позивача, а у разі встановлення не можливості такого поновлення - встановленням розміру завданих збитків. (а.с. 28-30 том 2)

1.27. 21.01.2026 Управління інспектування Черкаської міської ради подало до суду додаткові пояснення, у яких вважало клопотання позивача про повернення справи до стадії підготовчого провадження таким, що не підлягає задоволенню. Заявлене клопотання не спрямоване на усунення істотних процесуальних порушень чи реалізацію завдань підготовчого провадження, а має на меті створення для позивача додаткових процесуальних можливостей щодо подання нових доказів, ініціювання експертних досліджень або перегляду обраної правової позиції після початку розгляду справи по суті. Такий підхід суперечить принципам правової визначеності, змагальності сторін та процесуальної економії, закріплених у статтях 2, 13 та 43 ГПК України. Повернення справи до підготовчого провадження за відсутності виключних та належно обґрунтованих підстав фактично нівелює значення процесуальних строків та стадій господарського процесу, ставить одну зі сторін у привілейоване становище та створює ризик зловживання процесуальними правами. Крім того, на думку третьої особи, представник позивача мав усі передбачені законом можливості для реалізації своїх процесуальних прав саме на стадії підготовчого провадження. Однак свідомо ними не скористався, що підтверджується матеріалами справи та його власними поясненнями у судовому засіданні. (а.с. 35-37 том 2)

1.28. 22.01.2026 позивач подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі його представника. (а.с. 45-46 том 2)

1.29. 22.01.2026 у судовому засіданні взяли участь представник відповідача адвокат Кирман В.О. та представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. Представник позивача та третьої особи КП "Екологія" Черкаської міської ради у судове засідання не з`явились.

1.30. 22.01.2026 дослідивши письмові докази, що містять у матеріалах справи, ухвалив решту доказів, зокрема, фотографії тимчасової споруди дослідити у судовому засіданні за участі всіх сторін, оскільки їх дослідження безпосередньо пов`язане з клопотанням позивача про повернення до розгляду справи зі стадії підготовчого провадження. Клопотання позивача про повернення до розгляду справи зі стадії підготовчого провадження та здійснення огляду доказів за місцем їх знаходження суд ухвалив розглянути після дослідження всіх доказів, які містяться у матеріалах справи.

1.31. 22.01.2026 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 11:00 28.01.2026.

1.32. 28.01.2026 позивач подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі його представника. (а.с. 59-60 том 2) 

1.33. 28.01.2026 у судовому засіданні взяли участь представник відповідача адвокат Кирман В.О. та представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. Представник позивача та третьої особи КП "Екологія" Черкаської міської ради у судове засідання не з`явились.

1.34. 28.01.2026 суд ухвалив з метою забезпечення однаково рівних процесуальних прав учасників справи відкласти розгляд справи у судовому засіданні до 15 год. 00 хв. 04.02.2026. Суд визнав явку представника позивача адвоката Макеєва Валерія Федоровича у судове засідання о 15:00 04.02.2026 обов`язковою.

1.35. 04.02.2026 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Макеєв В.Ф., представник відповідача адвокат Кирман В.О. та представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. Представник третьої особи КП "Екологія" Черкаської міської ради у судове засідання не з`явився.

1.36. 04.02.2026 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 14:00 11.02.2026.

1.37. 11.02.2026 позивач подав до суду заяву, у якій просив розглянути клопотання позивача про самовідвід судді Гладуна А.І. на підставі статей 35, 38 ГПК України з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді даної справи, недопущення у сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності суду та забезпечення довіри до судової влади України.

1.38. 11.02.2026 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Макеєв В.Ф., представник відповідача адвокат Кирман В.О. та представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. Представник третьої особи КП "Екологія" Черкаської міської ради у судове засідання не з`явився.

1.39. 11.02.2026 суд ухвалив у заяві Фізичної особи-підприємця Данюка Олександра Миколайовича про розгляд клопотання про самовідвід судді Гладуна А.І. у справі №925/1380/25 відмовити. 

1.40. 11.02.2026 вислухавши пояснення учасників справи, суд ухвалив здійснити огляд доказів (тимчасової споруди) за їх місцезнаходженням за адресою: вул. Івана Виговського, 22 у м. Черкаси на території КП "Екологія" Черкаської міської ради о 10 год. 00 хв. 13.02.2026. У судовому засіданні суд ухвалив оголосити перерву.

1.41. 13.02.2026 за участю представника позивача адвоката Макєєва В.Ф., представника відповідача Кирмана В.О., представника третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовського Д.В. суд здійснив огляд доказів - тимчасової споруди, що належить позивачу, за їх місцезнаходженням за адресою: вул. Івана Виговського, 22 у м. Черкаси на території КП "Екологія" Черкаської міської ради.

1.42. Під час огляду доказів за їх місцезнаходженням здійснювався відеозапис. Присутні учасники справи під час відеофіксації огляду описали стан тимчасової споруди. За наслідками огляду доказів складено протокол процесуальної дії. Після завершення огляду доказів за їх місцезнаходженням фото та відеофіксація додані до протоколу процесуальної дії.

1.43. 13.02.2026 суд ухвалив призначити розгляд справи у судовому засіданні о 09:00 17.02.2026.

1.44. 17.02.2026 позивач подав до суду письмову промову представника позивача у дебатах.

1.45. 17.02.2026 у судовому засіданні взяли участь представник позивача адвокат Макеєв В.Ф., представник відповідача адвокат Кирман В.О. та представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. Представник третьої особи КП "Екологія" Черкаської міської ради у судове засідання не з`явився.

1.46. Представник позивача адвокат Макеєв В.Ф. у судовому засідання просив позов задовольнити повністю.

1.47. Представник відповідача Кирман В.О. у судовому засідання просив відмовити у позові повністю.

1.48. Представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. у судовому засідання просив відмовити у позові повністю.

1.49. 17.02.2026 суд завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення суду та час його проголошення у цьому судовому засіданні.

1.50. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, 17.02.2026 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1380/25.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, що містяться у справі та докази оглянуті судом, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1.  Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення майнової та моральної шкоди.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує завдання йому відповідачем майнової та моральної шкоди внаслідок демонтажу тимчасової споруди.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у справі є обставини демонтажу тимчасової споруди позивача; завдання позивачу майнової шкоди та моральної шкоди; розмір завданої шкоди; причинно-наслідковий зв`язок між фактом заподіяння шкоди та діями, рішеннями відповідача; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі. 

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 24.11.2005 Черкаська міська рада прийняла рішення №8-803, яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо оформлення документа, що посвідчує право на земельну ділянку приватному підприємцю Данюку Олександру Миколайовичу по вул. Смілянській, 44 (пункт 2). Надала приватному підприємцю Данюку Олександру Миколайовичу земельну ділянку площею 22,7 кв. м по вул. Смілянській, 44 в оренду на 10 років (без права передачі її в суборенду) під торговий кіоск в комплексі із зупинкою громадського транспорту (пункт 3). (а.с. 18 том 1)

3.1.2. 23.02.2006 Черкаська міська рада (орендодавець) та приватний підприємець Данюк Олександр Миколайович (орендар) уклали договір оренди землі, згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 24.11.2025 №8-803 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 22,7 кв. м по вул. Смілянській, 44 під торговий кіоск в комплексі із зупинкою громадського транспорту. За цільовим призначенням земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови. (а.с. 19-21 том 1)

3.1.3. Відповідно до пункту 3.1 договір укладено до 24.11.2015 (без права передачі її в суборенду).

3.1.4. На виконання договору Черкаська міська рада передала, а позивач прийняв земельну ділянку під торговий кіоск в комплексі із зупинкою громадського транспорту, у підтвердження чого позивач подав акт приймання-передачі земельної ділянки та план орендованої земельної ділянки. (а.с. 22-23 том 1)

3.1.5. 31.07.2015 Комунальне підприємство "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" на замовлення Данюка Олександра Миколайовича виготовило технічний паспорт на громадський будинок, призначення - павільйон, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44. Стіни металевий каркас оздоблений "вагонкою". Під час нового будівництва (самочинно збудована) площа торгівельної зали становить 23,7 кв.м. (а. с. 24-25 том 1)

3.1.6. 24.12.2024 Виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення №1781 "Про демонтаж тимчасової споруди по вулиці Смілянській біля будинку №44", яким вирішив: 1. Робочій групі з демонтажу незаконно розміщених об`єктів на території міста Черкаси (Максюта А.В.): 1.1 із залученням підрядної організації до 31.12.2024 організувати та провести демонтаж тимчасової споруди по вулиці Смілянській біля будинку №44, власником якої є ФОП Данюк О.М.; 1.2 у разі необхідності звернутися до правоохоронних органів для організації забезпечення громадського порядку під час проведення робіт з демонтажу; 1.3 передати демонтовану тимчасову споруду на відповідальне зберігання КП "Екологія" ЧМР. 2. КП "Екологія" ЧМР (Єфремов Ю.В.) після закінчення шестимісячного терміну зберігання демонтованої тимчасової споруди, у разі якщо власник тимчасової споруди не з`явився за її поверненням та не сплатив витрати, понесені міським бюджетом за демонтаж: 2.1 частини тимчасової споруди, виготовлені з металу, здати як металобрухт, а виручені кошти зарахувати в дохід підприємства; 2.2 частини тимчасової споруди, які не придатні до використання, утилізувати (а. с. 26 том 1)

3.1.7. 13.02.2025 на виконання рішення №1781 від 24.12.2024 робочою групою з демонтажу незаконно розміщених об`єктів на території міста Черкаси за участю представників Управління інспектування Черкаської міської ради, ТОВ "ДОРРУХ", ТОВ "ОБЛТОРГБУД" здійснено демонтаж тимчасової споруди таких розмірів: довжина стін - 3 м; 1,65 м; 4 м; 1,70 м; 4,40 м; 1,60 м; 4 м; висота шпилів - 1,25 м . Форма демонтованого об`єкта приблизно відповідає викопіюванню з ортофотоплан міста, що додається. На початку проведення демонтажу тимчасова споруда була зачинена, господарська діяльність не здійснювалась, підключена до мереж електропостачання, про що складено акт. (а.с. 43 том 1)

Майно, що знаходиться в ТС, його опис (за наявності): тимчасова споруда була відчинена суб`єктом господарювання, що здійснював там підприємницьку діяльність (орендарем демонтованого об`єкта). Представниками ТОВ "ОБЛТОРГБУД" вивезено усе майно, включно із кондиціонером, парою вхідних дверей, елементами зовнішнього та внутрішнього опорядження. 

Зовнішні ознаки об`єкта після проведення демонтажу: ТС відключено від електромереж, завантажено на платформу маніпулятора працівниками ТОВ "ДОРРУХ". При демонтажі було розібрано металеві шпилі на даху ТС. З метою безпечного транспортування ТС було роз`єднано на 2 частини та розібрано цегляний пере стінок. Елементи ТС опечатано та передано на зберігання КП "Екологія" ЧМР. Місце зберігання демонтованої ТС: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22. 

Під час демонтажу здійснювалася фотофіксація (а.с. 50-67 том 1)

3.1.8. 07.03.2025, 14.03.2025 представник позивача адвокат Макеєв В.Ф. звернувся до відповідача із адвокатськими запитами №615/03/25, №620/03/25, у яких просив надати пояснення та зазначити підстави щодо знесення/демонтажу тимчасової споруди, належної позивачу та була розміщена на орендованій земельній ділянці, повідомити умови її повернення, повідомити місце зберігання ТС та надати можливість її огляду (а.с. 27, 28 том 1)

3.1.9. 13.03.2025 відповідач надіслав представнику позивача адвокату Макеєву В.Ф. лист №7001-01-21, у якому повідомив, що на виконання рішення від 24.12.2024 №1781 із залученням підрядної організації з 11.02.2025 до 13.02.2025 демонтовано ТС та передано на зберігання КП "Екологія" ЧМР. Примірник акту демонтажу надісланий позивачу. Звернув увагу на те, що договір оренди землі не регулює правовий статус ТС та не є дозволом на її розміщення. (а.с. 34 том 1)

3.1.10. 24.03.2025 Управління інспектування Черкаської міської ради надіслало представнику позивача адвокату Макеєву В.Ф. лист №7851-01-21, у якому повідомило, що рішенням відповідача демонтовано споруду та передано на зберігання КП "Екологія" ЧМР. Рекомендувало надіслати запит зберігачу щодо огляду демонтованого об`єкту. (а.с. 35 том 1)

3.1.11. 25.03.2025, 28.05.2025 представник позивача адвокат Макеєв В.Ф. звернувся до КП "Екологія" ЧМР, відповідача та Управління інспектування Черкаської міської ради із адвокатськими запитами №01-2503/2025, №01-2805/2025, №02-2805/2025, №03-2805/2025, у яких просив надати можливість оглянути демонтовану споруду, вказавши місце огляду та час, а також документи, які б підтверджували передачу КП "Екологія" ЧМР ТС на зберігання (а.с. 29, 30, 31, 32 том 1)

3.1.12. 03.06.2025 відповідач надіслав представнику позивача адвокату Макеєву В.Ф. лист №11214/16064-01-21, до якого додав акт проведення демонтажу від 13.02.2025, договір безоплатного зберігання №1 від 13.02.2025 та акт приймання-передачі від 13.02.2025 (а.с. 36-42 том 1)

3.1.13. 04.06.2025 КП "Екологія" ЧМР надіслало представнику позивача адвокату Макеєву В.Ф. лист №64, у якому повідомило що демонтована ТС Данюка О.М., передана на зберігання КП "Екологія" ЧМР та зберігається за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22 на підставі договору безоплатного зберігання №1 від 13.02.2025, укладеного між КП "Екологія" ЧМР та Управлінням інспектування Черкаської міської ради, а також акту приймання-передачі від 13.02.2025. Просило дату та час огляду споруди узгодити з КП "Екологія" ЧМР та Управлінням інспектування Черкаської міської ради. (а.с. 44 том 1)

3.1.14. 24.06.2025 представник позивача адвокат Макеєв В.Ф. звернувся до КП "Екологія" ЧМР із адвокатським запитом №05-2604/2025, у якому просив надати 25.06.2025 о 12:30 можливість оглянути ТС ФОП Данюка, яка знаходиться на зберіганні КП "Екологія". (а.с. 33 том 1)

3.1.15. Відповідно до консультації ПП "Ажіо." від 15.10.2025 №373/24 щодо ймовірної ринкової вартості об`єкта нерухомості - павільйон, що розташований по вул. Смілянська, 44 у місті Черкаси, наданої на замовлення ФОП Данюка О.М. щодо надання консультаційних послуг з питань оцінки вартості майна, ймовірна ринкова вартість умовного досліджуваного об`єкта станом на 15.10.2025 могла б складати 520000,00 грн. (а.с. 45-49 том 1)

3.2. Відповідач на спростування доводів позивача подав докази, дослідивши які, суд встановив:

3.2.1. 10.07.1998 Виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення №565, яким надав ОСОБА_1 в короткострокове користування строком на 1 рік земельну ділянку, площею 72,0 кв. м. по вул. Смілянській, 44 під розміщення торгового павільйону площею 22,7 кв. м. (а.с. 91 том 1)

3.2.2. 25.05.1999 Данюк О.М. та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу, згідно з яким Данюк О.М. купив металевий павільйон, який знаходився в м. Черкаси по вул. Смілянській, 44, розміщений на земельній ділянці розміром 22.7 кв. м (а.с. 94 том 1)

3.2.3. Відповідно до довідки Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 27.09.2024 №580/8225/21 паспорт прив`язки на розміщення ТС по вул. Смілянська, 44 ФОП ДАНЮКУ О.М. не оформлювався. (а.с. 93 том 1)

3.2.4. 05.05.2021 позивач звернувся до Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування із заявою про визначення відповідності намірів розміщення ТС за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44, площею 22,7 кв. м. (а.с. 95 том 1)

3.2.5.  02.06.2021 Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування надіслало позивачу лист №01-27/25008, у якому повідомило, що станом на 05.05.2021 в місті Черкаси діє мораторій на надання листів про визначення відповідності намірів розміщення ТС комплексній схемі та ДБН. Повідомило, що встановлення ТС для проведення підприємницької діяльності здійснюється на підставі та відповідно до паспорту прив`язки ТС. Розміщення ТС самовільно без вказаного паспорту забороняється. У разі самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. (а.с. 95на звороті том 1)

3.2.6. 28.09.2023 Черкаська міська рада прийняла рішення №47-14, яким затвердила Правила благоустрою міста Черкаси (а.с. 99-133 том 1)

Пунктом 8.8.1 Правил визначено порядок демонтажу малих архітектурних форм, тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, гаражів, рекламних засобів, вивісок, а також інших об`єктів, які розміщені на території міста без відповідного дозволу та розповсюджуються на випадки виявлення та демонтажу малих архітектурних форм, тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, гаражів, рекламних засобів, вивісок, а також інших об`єктів, які розміщені на території міста Черкаси без відповідного дозволу. 

Уповноваженим органом з питань виявлення та демонтажу незаконно розміщених об`єктів є Управління інспектування Черкаської міської ради. 

З метою з`ясування інформації про законність підстав для встановлення об`єкта (крім рекламних засобів) уповноважений орган виносить припис його власнику/ користувачу з вимогою надати до уповноваженого органу дозвільні документи на розміщення об`єкта, а у разі їх відсутності усунути порушення шляхом проведення добровільного демонтажу такого об`єкта в строк до 10 календарних днів з моменту отримання припису. Припис вручається особисто (або надсилається засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації/проживання) власнику/користувачу об`єкта, у разі наявності відомостей щодо такої особи. 

Припис може вноситись шляхом наклеювання його примірника на фронтальній частині об`єкта. Особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису. При цьому, щонайменше на одній фотографії має бути чітко видно інформацію про номер і дату складання припису. 

Матеріали фотофіксації долучаються до копії припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник об`єкта вважається належним чином повідомленим про винесення припису. 

Відповідно до пункту 8.8.3 Правил у разі нез`явлення власника/користувача до уповноваженого органу протягом вказаного у приписі терміну, ненадання дозвільних документів та непроведення добровільного демонтажу об`єкта (крім рекламних засобів), примірник припису та матеріали фотофіксації уповноваженим органом подаються на розгляд Робочої групи з демонтажу незаконно розміщених об`єктів на території міста Черкаси (далі - Робоча група), склад якої визначається та затверджується рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради. 

Пунктом 9.2. Правил визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою міста Черкаси здійснюється Управлінням інспектування Черкаської міської ради. 

Самоврядний контроль за станом благоустрою міста Черкаси здійснюється, зокрема шляхом проведення перевірок території.

3.2.7. 14.11.2024 посадова особа Управління інспектування Черкаської міської ради при здійсненні заходів самоврядного контролю за дотриманням Правил благоустрою міста Черкаси зафіксувала факт розміщення тимчасової споруди по вулиці Смілянській біля будинку № 44, у якій здійснювалась підприємницька діяльність, та на якій є зовнішня реклама "Ломбард "СЕЙФ", без паспорта прив`язки, про що винесено припис №52-07 з вимогою про надання до Управління інспектування Черкаської міської ради дозвільних документів на право встановлення ТС, а в разі їх відсутності - провести демонтаж самостійно. (а.с. 134 том 1)

3.2.8. Примірник припису було вручено особі, яка здійснювала підприємницьку діяльність у тимчасові споруді, що підтверджується долученими фотоматеріалами. Термін виконання вказаного припису було визначено до 19.11.2024. Також встановлено, що по вул. Смілянській, 44 розміщено кіоск без зупинки громадського транспорту, а як самостійна окрема тимчасова споруда, що підтверджується відповідними фото (а.с. 134, 137-141, 143, 144- 147 том 1)

3.2.9. 28.10.2024 Управління інспектування Черкаської міської ради надіслало Департаменту архітектури та містобудування ЧМР службову записку, у якій просило надати картографічне зображення меж земельної ділянки площею 22,7 кв. м по вул. Смілянській, 44, переданої у строкове платне користування ФОП Данюку О.М. з відображенням меж незаконного розміщення ТС, що підлягає демонтажу. (а.с. 136 том 1)

3.2.10. 27.11.2024 Департамент архітектури та містобудування ЧМР надіслав Управлінню інспектуванню ЧМР лист №7415-06-17/01-09 щодо можливого нецільового використання та картографічного зображення меж земельної ділянки по вул. Смілянській, 44 та вказало, що паспорт прив`язки на вказаній земельній ділянці не оформлювався, а ТС виходить за межі земельної ділянки, наданої в оренду, у підтвердження чого додав викопіювання з ортофотоплану міста Черкаси із зображенням місця розташування ТС. (а.с. 92, 98 том 1)

3.2.11. 21.01.2025 Виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення №60, яким вніс зміни до рішення від 24.12.2024 №1781 "Про демонтаж тимчасової споруди по вулиці Смілянській біля будинку №44" та виклав пункт 1 у такій редакції: "Із залученням підрядної організації до 21.04.2025 організувати та провести демонтаж ТС по вул. Смілянській біля будинку №44, власником якої є ФОП Данюк О.М." (а.с. 135 том 1)

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів"). 

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову, сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

3.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1.  Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. 

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

4.4. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.5. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.6. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та визнає встановленими наступні обставини:

4.6.1. З 28.12.1994 позивач є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність. Позивач є інвалідом першої групи;

4.6.2. З 25.05.1999 позивач є власником тимчасової споруди - павільйону, що знаходилась за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 44;

4.6.3. 23.02.2006 Черкаська міська рада (орендодавець) та позивач (орендар) уклали договір оренди землі, на підставі якого орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 22,7 кв. м по вул. Смілянській, 44 під торговий кіоск в комплексі із зупинкою громадського транспорту. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.04.2016 у справі № 925/224/16 визнано укладеною додатку угоду до договору оренди землі, якою строк дії договору оренди землі продовжено до 18.05.2025;

4.6.4. Управління інспектування Черкаської міської ради під час перевірки стану благоустрою міста Черкаси встановило, що позивач використовує павільйон без дозвільних документів та зобов`язало надати дозвільні документи, а у разі їх відсутності провести демонтаж споруди самостійно;

4.6.5. 24.12.2024 відповідач прийняв рішення про демонтаж належної позивачу тимчасової споруди;

4.6.6. 13.02.2025 рішення відповідача виконала третя особа - Управління інспектування Черкаської міської ради та із залученням підрядної організації здійснила демонтаж тимчасової споруди; 

4.6.7. тимчасову споруду (демонтовані частини) передано на зберігання КП "ЕКОЛОГІЯ" Черкаської міської ради. Станом на 13.02.2026 демонтовані частини споруди зберігаються за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22;

4.6.8. станом на день проведення демонтажу тимчасової споруди підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді здійснювало ТОВ «Облторгбуд»;

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

5.1. Передумовою спору є придбання позивачем тимчасової споруди (павільйону), що знаходиться на земельній ділянці комунальної власності.

5.2. Причиною виникнення спору є демонтаж тимчасової споруди, внаслідок якого споруду розділено на частини та окремі елементи. Позивач стверджує, що внаслідок демонтажу тимчасову споруду знищено, відновленню споруда не підлягає, що позбавляє позивача права власності на майно та права здійснювати господарську діяльність з його використанням. 

5.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне відшкодувати майнову та моральну шкоду завдану йому у зв`язку зі знищенням майна внаслідок неправомірних дій органу місцевого самоврядування.

5.4. Позивач є суб`єктом господарювання та здійснює підприємницьку діяльність. 

5.5. Позивач є власником тимчасової споруди - павільйону, який знаходиться на земельній ділянці комунальної власності. Позивач був користувачем (орендарем) земельної ділянці, на якій знаходилась тимчасова споруда на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного з її власником - Черкаською міською радою. Строк оренди закінчився 18.05.2025.

5.6.  Відповідно до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

5.7. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

5.8. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування

5.9. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (надалі - Порядок), яким визначений механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

5.10. Відповідно до пунктів 2.1 та 2.17 Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди (надалі - ТС) є паспорт прив`язки. Строк дії паспорта прив`язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень.

5.11. Згідно з пунктами 2.30, 2.31 Порядку у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється.

5.12. Порядок встановлює вичерпний перелік підстав для демонтажу тимчасової споруди, до яких належить: (1) закінчення строку дії паспорта прив`язки (чи іншої документації); (2) анулювання строку дії паспорта прив`язки (чи іншої документації); (3) самовільне встановлення тимчасової споруди.

5.13. Під самовільним встановленням тимчасової споруди розуміється розміщення останньої за відсутності для цього визначених Порядком підстав, а саме, паспорту прив`язки чи іншої документації, виданої до набрання чинності Порядком.

5.14. Позивач стверджував, що правовою підставою розміщення тимчасової споруди був договір оренди земельної ділянки комунальної власності, умовою якого було надання позивачу земельної ділянки в строкове платне користування під торговий кіоск в комплексі із зупинкою громадського транспорту.

5.15. У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.09.2021 № 1041 про демонтаж тимчасової споруди.

5.16. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі 580/8225/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2022, позов задоволено.

5.17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності діє з 12.12.2011, тимчасова споруда позивача розміщена з 1999 року, а договір оренди земельної ділянки від 23.02.2006 з функціональним використанням для комерційного призначення та на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна - кіоск (з урахуванням рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/224/16 від 07.04.2016) продовжено до 18.05.2025. Тобто, з 12.12.2011 суб`єкти підприємницької діяльності при встановленні ТС зобов`язані отримати паспорт прив`язки. Однак документація щодо встановлення ТС позивачу видана до набрання чинності Порядком №244 і строк її дії не сплив. Тому позивач не має обов`язку отримувати паспорт прив`язки.

5.18. 20.08.2024 Верховний Суд ухвалив постанову у справі № 580/8225/21, якою скасував рішення суду першої та апеляційної інстанції. Скасовуючи ухвалені у цій справі рішення, Верховний Суд виснував, що суди не встановили правових підстав розміщення тимчасової споруди - торгового павільйону, строк дії відповідних дозвільних документів та їх чинність на час прийняття рішення про демонтаж. Без встановлення цих обставин висновок судів про законність розміщення тимчасової споруди без паспорту прив`язки не ґрунтується на законі і є передчасним.

5.19. Верховний Суд також дійшов висновку, що укладений позивачем та Черкаською міською радою договір оренди земельної ділянки від 23.02.2006 не регулює правовий статус тимчасової споруди та не є дозволом на розміщення на земельній ділянці тимчасової споруди.

5.20. При розгляді цієї справи суд враховує висновок Верховного Суду у постанові від 20.08.2024 у справі № 580/8225/21 про те, що договір оренди земельної ділянки не регулює правовий статус тимчасової споруди та не є дозволом на розміщення на земельній ділянці тимчасової споруди. 

5.21. Інших доказів, які б надавали позивачу дозвіл на розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної власності позивач суду не надав. 

5.22. 24.12.2024 відповідач прийняв рішення про демонтаж належної позивачу тимчасової споруди. 13.02.2025 рішення відповідача виконано, проведено демонтаж тимчасової споруди. 

5.23. Тимчасову споруду (її демонтовані частини) передано на зберігання третій особі - КП "ЕКОЛОГІЯ" Черкаської міської ради. Станом на 13.02.2026 демонтовані частини споруди зберігаються за адресою: м. Черкаси, вул. Івана Виговського, 22.

5.24. Станом на день проведення демонтажу тимчасової споруди підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді здійснювало ТОВ «Облторгбуд». Під час демонтажу тимчасової споруди ТОВ «Облторгбуд» забрало належне йому майно, що знаходилося у тимчасовій споруді.

5.25. Під час розгляду справи суд здійснив огляд доказів (тимчасової споруди) за місцем їх знаходження. Суд установив, що павільйон позивача знаходиться за адресою: вул. Івана Виговського, 22 у м. Черкаси на території КП "Екологія" Черкаської міської ради.

5.26. Під час огляду присутні учасники справи описали стан тимчасової споруди, що відображено у записі відеофіксації огляду. Представник позивача адвокат Макєєв В.Ф. ствердив, що демонтована споруда, яка належала позивачу 30 років, не відповідає первинному стану до демонтування. Павільйон переміщений у неналежний спосіб та фактично знищений. Під час демонтажу павільйон був поділений навпіл, цегляний перестінок та дах розібраний. Перша частина ТС, яка перебуває на збереженні, металевий каркас, який був утеплений та вкритий вагонкою, пошкоджений, друга частина - металевий каркас, схожий на металобрухт. Отже, павільйон позивача знищений у результаті демонтажу.

5.26.1. Представник третьої особи Управління інспектування Черкаської міської ради Ободовський Д.В. ствердив, оскільки ТС є об`ємною і високою, майже 4 м. Беручи до уваги конструктивні технічні особливості тимчасової споруди, її демонтаж та безпечне перевезення ТС дорогами загального користування як цілісного об`єкту були технічно неможливими. З метою безпечного транспортування, павільйон роз`єднано на 2 основні частини та розібрано цегляний перестінок. При демонтажі було розібрано металеві шпилі на даху тимчасової споруди. Павільйон не підлягає розбиранню та збиранню. ТС не могла бути переміщена без пошкодження. Внутрішнє спорядження відсутнє та забране орендарями під розписку. Рештки ТС та оголений метал споруди перебувають під відкритим небом майже рік.

5.26.2. Представник відповідача адвокат Кирман В.О. ствердив, що позивач не звертався із заявою про повернення тимчасової споруди.

5.27. Порівнявши стан тимчасової споруди, що відображений на поданих сторонами фото тимчасової споруди до демонтажу, та стан частин та елементів тимчасової споруди за місцем їх зберігання, оцінивши вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що під час демонтажу тимчасову споруду шляхом її поділу на частини знищено до такого стану, що унеможливлює її відновлення та використання за призначенням як торгівельного павільйону чи кіоску. 

5.28. Згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

5.29. За змістом статей 319, 328 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

5.30. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 

5.31. Європейський суд з прав людини зауважує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі "Спорронґ та Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, Series А по. 52, р. 26, § 69).

5.32. Конституція України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56). 

5.33. Відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу місцевого самоврядування, внаслідок якого порушене передбачене статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод право особи мирно володіти своїм майном є однією з умов дотримання справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу та прав особи.

5.34. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди врегульовані статтею 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

5.35. У відповідності до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

5.36. У статті 1173 Цивільного кодексу передбачені особливості відшкодування шкоди, які відрізняють її від загальних правил деліктної відповідальності. 

5.37. До таких особливостей можна включити: суб`єктний склад заподіювачів шкоди; завдання шкоди при здійсненні відповідних повноважень відповідних органів; завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідних органів; суб`єктом відшкодування завданої шкоди виступає держава та орган місцевого самоврядування; шкода відшкодовується за рахунок державного бюджету, бюджетів органів місцевого самоврядування; відшкодування шкоди здійснюється незалежно від вини цих органів.

5.38. На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи. Вказану правову позицію було висловлено Верховним Судом у постановах від 23.05.2018 у справі №923/574/17, від 18.06.2018 у справі №904/1284/17.

5.39. Водночас положення статті 1173 Цивільного кодексу України не звільняють позивача від обов`язку доказування неправомірності поведінки відповідача, наявності шкоди, зокрема її розміру, та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та такою шкодою.

5.40. У постанові від 26.06.2018 у справі №910/11810/17 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що у спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. 

5.41. Відтак необхідним для з`ясування є, зокрема, те чи підтверджується факт заподіяння позивачу втрат майнового характеру саме у заявленому позивачем розмірі.

5.42. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. 

5.43. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. 

5.44. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

5.45. Відповідно до частини 1 статті 1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 

5.46. Демонтаж належної позивачу тимчасової споруди здійснено на виконання рішення відповідача, яке не визнано судом протиправним та скасоване. Демонтажу тимчасової споруди передувало складення припису, який зобов`язував позивача самостійно демонтувати споруду. У цій частині дії відповідача суд визнає правомірними й такими, що надавали відповідачу право демонтувати тимчасову споруду чи делегувати повноваження з її демонтажу третій особі.

5.47. Водночас, спосіб здійснення демонтажу призвів до знищення тимчасової споруди до такого стану, що унеможливлює її відновлення та використання за призначенням як торгівельного павільйону чи кіоску. 

5.48. Між діями відповідача і завданою позивачу шкодою існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, оскільки саме внаслідок дій з демонтажу тимчасової споруди відбувся її поділ (розпил) на частини та окремі елементи, що мало наслідком її знищення. У даному випадку дії з демонтажу передували в часі шкідливому результату, що настав, а результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

5.49. З огляду на особливості відповідальності за шкоду, завдану фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, суд не встановлює вину відповідача та її форму у заподіянні шкоди позивачу.

5.50. У результаті знищення тимчасової споруди позивача позбавлено права власності на майно, що йому належить. Позбавленням права власності на майно позивачу завдано майнової шкоди у розмірі його вартості. 

5.51. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

5.52. На підтвердження вартості тимчасової споруди позивач подав консультацію суб`єкта оціночної діяльності, згідно з якою ймовірна ринкова вартість умовного досліджуваного об`єкта (тимчасової споруди) станом на 15.10.2025 могла б складати 520000,00 грн. 

5.53. Відповідач на спростування стверджуваної позивачем вартості демонтованої тимчасової споруди доказів суду не подав. Для доведення іншої вартості тимчасової споруди доказів не подав, іншу вартість тимчасової споруди не довів. 

5.54. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією з основних засад судочинства.

5.55. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України та полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

5.56. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. 

5.57. Оцінюючи подані позивачем докази та з огляду на зміст норм статей 129 Конституції України, 13, 79 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає доведеним розмір майнової шкоди завданої позивачу в розмірі 520000,00 грн - реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

5.58. Відповідно до частини 2 статті 1193 Цивільного кодексу України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

5.59. Суд враховує, що позивач неналежно виконав зобов`язання щодо виконання припису та надання дозвільних документів на розміщення тимчасової споруди. Позивач на виконання припису та рішення відповідача про демонтаж самостійно тимчасову споруду не демонтував. 

5.60. Усвідомлюючи розміри тимчасової споруди, довжина стін якої становила 4 м, висота понад 4 м позивач не вчинив дій для вжиття достатніх і необхідних заходів щодо збереження його майна та попередження його знищення внаслідок демонтажу, хоча об`єктивно міг і повинен був такі заходи вжити. 

5.61. Враховуючи розміри тимчасової споруди, її місцезнаходження (центральна частина міста), суд визнає обґрунтованими твердження відповідача та третьої особи про неможливість здійснити демонтаж тимчасової споруди позивача, зберігши її цілісність.

5.62. На переконання суду, у даному випадку груба необережність позивача сприяла виникненню шкоди у вигляді знищення майна. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку зменшити розмір відшкодування позивачу на 50 відсотків від реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

5.63. Відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування" шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

5.64. Той факт, що демонтаж тимчасової споруди здійснювала робоча група у складі представників Управління інспектування Черкаської міської ради із залученням підрядної організації не нівелює підстав для відповідальності відповідача як виконавчого органу місцевого самоврядування, уповноваженого на прийняття рішення про демонтаж тимчасової споруди.

5.65. З огляду на засади здійснення місцевого самоврядування і, зокрема єдність, підпорядкованість, підзвітність та підконтрольність відповідачу усіх органів, які ним створені для здійснення завдань місцевого самоврядування, й зокрема Управління інспектування Черкаської міської ради Виконавчий комітет Черкаської міської ради є належним відповідачем за позовом позивача про відшкодування шкоди.

5.66. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.67. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

5.68. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

5.69. Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором. Одним із способів судового захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування шкоди. 

5.70. Відшкодування шкоди, завданої позивачу незаконними діями органу місцевого самоврядування, внаслідок якого порушене передбачене статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод право особи мирно володіти своїм майном є однією з умов дотримання справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу та прав особи.

5.71. Вимогу позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди суд визнає обґрунтованою, її розмір доведений, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині частково у розмірі 260000,00 грн з урахуванням висновку суду про зменшення розміру відшкодування на 50% від реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

5.72. У решті позову в частині вимог про стягнення з відповідача 260000,00 грн майнової шкоди суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

5.73. Звертаючись з позовом до відповідача, позивач ствердив, що внаслідок знищення майна діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку позивач оцінив у 300000,00 грн

5.74. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач ствердив, що є інвалідом (візочник). Знищена тимчасова споруда була джерелом життєзабезпечення позивача. Знищення споруди позбавило його доходу та спричинило погіршення його матеріального стану.

5.75. Одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування моральної (немайнової) шкоди (стаття 16 Цивільного кодексу України).

5.76. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина 1).

5.77. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частинп 2).

5.78. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (частини 3).

5.79. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частини 4).

5.80. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

5.81. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

5.82. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

5.83. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять "розумність" та "справедливість" при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. У

5.84. У рішеннях"Тома проти Люксембургу"(2201), "Калок проти Франції" (2000) та "Недбала проти Польщі" Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права являється адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

5.85. Верховний Суд у постанові від 23.10.2024 у справі справа №293/174/23 виснував, що гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20, від 23 листопада 2022 року в справі №686/13188/21, від 19 квітня 2023 року в справі №336/10216/21.

5.86. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №477/874/19)

5.87. Отже, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

5.88. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Разом з тим, судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення однотипних правопорушень.

5.89. Схожий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №372/4399/15-ц".

5.90. Порушення прав позивача, яке полягало у знищенні належного йому майна, призвело до моральних страждань, втрати ним джерела життєзабезпечення і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

5.91. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує, що позивач є інвалідом 1 (першої) групи, візочником, на момент звернення до суду тимчасову споруду позивача демонтовано, у результаті чого споруда знищена та не підлягає відновленню.

5.92. Враховуючи відсутність факту визнання відповідачем порушеного права позивача, характер та обсяг душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із знищенням його майна, тривале позбавлення позивача можливості здійснювати підприємницьку з використання належної йому тимчасової споруди, враховуючи, що позивач є візочником, отже постійно потребує сторонньої допомоги, враховуючи вимоги розумності і справедливості суд визначає розмір моральної шкоду, що підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 50000,00 грн.

5.93. На переконання суду у цьому спорі такий розмір моральної шкоди є справедливою мірою компенсації за завдану позивачу моральну шкоду.

5.94. Вимогу позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту, обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині частково у розмірі 50000,00 грн.

5.95. У решті позову в частині вимоги про стягнення з відповідача 250000,00 грн моральної шкоди суд визнає необґрунтованою та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

6.2. Позивач є інвалідом 1 групи (а.с. 17) та звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". 

6.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

6.4. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, а позивач звільнений від сплати судового збору суд стягує з відповідача в дохід Державного бюджету України 6928,00 грн судового збору, зокрема 3900,00 грн за вимогою про стягнення майнової шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (260000,00 грн х 1,5%) та 3028,00 грн у мінімальному розмірі за вимогою про стягнення моральної шкоди.

Керуючись статтями 14, 129, 130, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Данюка Олександра Миколайовича до Виконавчого комітету Черкаської міської ради задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 38764676, адреса місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36) на користь Фізичної особи-підприємця Данюка Олександра Миколайовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) 260000,00 грн (двісті шістдесят тисяч гривень 00 копійок) збитків, 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди.

У решті позову в частині стягнення 260000,00 грн збитків, 250000,00 грн моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Виконавчого комітету Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 04061547, адреса місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36) у дохід Державного бюджету України 6928,00 грн (шість тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 27.02.2026.

Суддя А.І. Гладун