Справа №705/6970/25
3/705/50/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2026   м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.11.2025 серії ЕПР1 № 511154 ОСОБА_1 12.11.2025 о 18 год. 20 хв. в м. Умань, вул. Туристів (Пушкіна), керував автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на зміну світла. Від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення ступеня наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Цімоха Р.Р. 12.01.2026 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому вказав, що ознайомившись з матеріалами справи, ОСОБА_1 вину не визнає, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували подію та склад адміністративного правопорушення. Посилання у протоколі на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР не ґрунтується на законі. Працівниками поліції було грубо порушено порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння (відео не повні, відсутній акт огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до лікарні). З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 від запропонованого йому огляду не відмовлявся, а навпаки наполягав на його проходженні з метою спростування сумнівів поліцейських щодо нетверезості на місці зупинки. Більше того, під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання працівників поліції, його поведінка цілком відповідала обстановці. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції, що боїться їхати разом з ними, щоб його не завезли в ТЦК та наполягав пройти огляд на місці. В цей же день, о 19 годині 40 хвилин в межах 2 годин, як того вимагає закон, ОСОБА_1 звернувся до КНП «Уманська центральна міська лікарня» для проходження огляду на стан сп`яніння, згідно висновку № 2092/141 від 12.11.2025 ОСОБА_1 – тверезий. В матеріалах справи міститься відеозапис, який не відповідає вимогам допустимості доказів та не може бути прийнятий судом до уваги на доведення обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 є законослухняним громадянином, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, волонтер, одружений, має на утриманні двох дітей та матір інваліда І групи, працює водієм. Позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та накладення на нього штрафу у розмірі 17 000,00 гривень суттєво ускладнить його фінансове становище та може призвести до виникнення боргових зобов`язань. Просив суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Вказав, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки він був у тверезому стані, не вживав нічого. На місці зупинки транспортного засобу не пропонували пройти огляд. Запропонували проїхати у лікарню, але у нього не було військових облікових документів, тому йому здалося це підозрілим, думав, що заберуть до ТЦК. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. 
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння за п. 4 розділу І Інструкції є: - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; - сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; - почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Як передбачено п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Оскільки поліцейським було встановлено, що у ОСОБА_1 є ознаки наркотичного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
У судовому засіданні був переглянутий відеозапис з місця вчинення правопорушення, що міститься на DVD-диску, який був долучений до матеріалів адміністративної справи, з якого вбачається процес спілкування працівників патрульної поліції із водієм ОСОБА_1 . Працівник поліції роз`яснює права водієві та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте останній відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Такі дії ОСОБА_1 цілком обґрунтовано розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Цей відеозапис є достовірним доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 у порушення вимог п. 2.5 ПДР, які зобов`язують водіїв на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, відмовився пройти такий огляд в установленому законом порядку. Крім того, відеозапис повністю спростовує доводи захисника, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі. 
Вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 12.11.2025 серії ЕПР1 № 511154; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2025; рапортом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 12.11.2025; відеозаписом події, яка мала місце 12.11.2025, що міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи. 
Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський, який оформлював протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, має упереджене ставлення щодо ОСОБА_1 , або що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи помилки при встановленні обставин справи, або що він зацікавлений у результатах розгляду справи. 
За наведених фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, повно та всебічно досліджених під час розгляду адміністративного матеріалу. 
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 33, 36, 284, 287 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко