13.04.2026 
Провадження № 2/337/1226/2026
ЄУН № 337/1190/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерука І.Г.
з участю секретаря Роман Д.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ІННОВА - НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Представник позивача ТОВ «ІННОВА - НОВА» по системі «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики у розмірі 23179 грн. та судовий збір.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.07.2025 року між ТОВ «ІННОВА НОВА» і фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8719470725. Як вбачається із змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затв. 17.11.2024 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.2. Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 5 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної Відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою.
Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: Тип кредиту - кредит; Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 12.07.2025 року або наступний за ним календарний день; Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору. В цей період можливе використання Позичальником право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою. 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту; Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту.
На підтвердження укладання договору Позики між Кредитодавцем та Позичальником у додатку до позовної заяви позивач додає роздруківку з підтвердженням відправлення на номер відповідача - НОМЕР_9 одноразовий ідентифікатор для підпису договору позики № 8719470725 та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами.
Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 5 000,00 гривень, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім» з яким у ТОВ «ІННОВА НОВА» укладено договір №160523/1 від 16 травня 2023 року, відповідно до якого ТОВ «ІННОВА НОВА» доручає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснювати перекази коштів (Платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send.
ТОВ «ІННОВА НОВА», як Позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн. 00 коп. В той же час Відповідач всупереч умовам договору Позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму Позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 23 179 грн. 00 коп.: - 5 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; - 8 179 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами (5000*1%*214); - 10 000 грн. 00 коп. - сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником, проценти нараховувалися по 11.02.2026 року включно.
Станом на дату подання цієї позовної заяви Позивач вже поніс судові витрати, а саме: - витрати на оплату судового збору у розмірі 2 662 грн. 40коп.; Судові витрати, які Позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи: - витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 23 179 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп. 
03.03.2026 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.
Ухвалою суду від 03.03.2026 року витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» документи завірені належним чином, які підтверджують надходження на картковий рахунок ОСОБА_1 - НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. від ТОВ «ІННОВА НОВА», за допомогою надавача послуг ТОВ ФК "Контрактовий дім", за 12.07.2025 р.; виписку з карткового рахунку ОСОБА_1 - НОМЕР_1 для підтвердження отримання кредитних коштів у розмірі 5 000,00 грн., відповідно до умов Договору про надання грошових коштів у позику № 8719470725 від 12.07.2025 р. з 12.07.2025 по 13.07.2025 рр.
31.03.2026 року до суду від представниці відповідачки надійшов відзив на позов узагальненими доводами якого вказано, що довідка позивача та квитанція ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» не є належними і достовірними доказами того факту, що відповідач дійсно отримав позику, і, відповідно, що договір позики є укладеним. У вказаній довідці та листі банку не вказано номер рахунку на який було перераховано грошові кошти та не вказано хто є отримувачем грошових коштів. Позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових та/або електронних) перерахування грошових коштів на користь відповідача, які б відповідали вимогам процесуального закону.
Крім того, позивачем неправомірно нараховано проценти за договором. Вимоги банку про стягнення процентів після спливу строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Крім того, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей та встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту.
Станом на час укладення спірного кредитного договору (12.07.2025 року) відповідачка була дружиною військовослужбовця і є нею на даний час, відтак на неї розповсюджуються положення п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Нарахований позивачем розмір відсотків є явно неспівмірним з сумою основного боргу, становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідача, порушує принципи добросовісності та розумності.
З розрахунку заборгованості вбачається що позивач стверджує про оплату відповідачем процентів в сумі 1265,00 грн., відповідно позивач вже отримав плату по кредиту.
З розрахунку заборгованості вбачається що позивач відніс на оплату комісії 750,00 грн. що було оплачено. Такі дії є незаконними а 750,00 грн. підлягають зарахуванню в рахунок оплати процентів з огляду на наступне.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною.
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки. Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки. Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки є нікчемними.
З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення пені в сумі 10000,00 грн. зазначено що згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Крім того, є необґрунтованою вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.
Позовна заява складається з 5 аркушів, є типовою (шаблонною), додатки до позовної заяви це копії, яких не багато, складні розрахунки відсутні. Навіть не досвідчений адвокат витратить на таку позовну заяву менше години а не п`ять годин часу. З урахуванням викладеного підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 відсутні.
Просить відмовити у задоволенні позову.
08.04.2026 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що доводи відповідача про недоведеність факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів слід зазначити, що такі твердження є формальними та спрямовані виключно на уникнення виконання взятих на себе зобов`язань. Позивачем до позовної заяви долучено належні докази укладення кредитного договору в електронній формі, зокрема сам договір, який містить усі істотні умови, передбачені законодавством, а також відомості щодо ідентифікації відповідача як сторони правочину.
Крім того, матеріали справи містять відомості про перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача, що також підтверджує реальність виконання позивачем своїх зобов`язань. Відповідач не надав жодного доказу того, що вказані кошти ним не отримувались або що відповідна банківська картка йому не належить. Більше того, у випадку здійснення відповідачем часткових платежів на погашення заборгованості, такі дії свідчать про визнання ним факту існування кредитних правовідносин.
Надані позивачем документи у своїй сукупності є достатніми та взаємоузгодженими, а відповідач не подав жодного альтернативного доказу чи контраргументу, який би спростовував позицію позивача. Щодо заперечень відповідача стосовно розміру заборгованості слід зазначити, що позивачем подано детальний, логічний та обґрунтований розрахунок заборгованості, який містить усі складові: суму основного боргу, проценти за користування кредитом, а також інші передбачені договором платежі. Вказаний розрахунок здійснено відповідно до умов кредитного договору та не суперечить чинному законодавству.
Доводи відповідача щодо незаконності або несправедливості нарахованих процентів також не відповідають дійсності.
Щодо посилань відповідача на дію спеціальних норм законодавства, зокрема пов`язаних із воєнним станом або соціальним захистом окремих категорій осіб, слід зазначити, що такі доводи можуть бути враховані судом лише за умови надання належних доказів їх застосування саме до відповідача. При цьому навіть у разі наявності підстав для застосування певних пільг, вони не звільняють особу від обов`язку повернення основної суми кредиту, а можуть стосуватися лише окремих видів нарахувань, зокрема штрафних санкцій.
Просить задовольнити позовну заяву.
Матеріали справи, а саме позов, містить клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ІННОВА - НОВА».
Представниця відповідачки у відзиві на позов просить розглянути справу без участі сторони відповідача.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, а також наявність наданих сторонами заяв по суті, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відсутності сторін.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 12.07.2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правонаступником якого являється ТОВ «ІННОВА - НОВА» та ОСОБА_1 було оформлено Договір надання грошових коштів у кредит № 8719470725, відповідно до умов якого на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту), проценти за користування Кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає: 5000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 23 днів, останній платіж з періодом внесення 15 дні(в). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою. 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_2 . За порушення Позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, Кредитодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвіи?ноі? обліковоі? ставки Національного банку Украі?ни, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Позичальник зобов`язується сплатити нараховану пеню у день закінчення строку дії цього Договору або в день дострокового повернення Кредиту у повному обсязі. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в ІКС Товариства, та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Договір з додатком № 1 (графік платежів) підписано відповідачкою 12.07.2025 року шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5629. 
Також 12.07.2025 року відповідачкою шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5812 підписано паспорт споживчого кредиту.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Наведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).
Таким чином, суд вирішуючи спір по суті, перш за все враховує принципи презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) - кредитних договорів сторін, підписаних сторонами без зауважень (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем суду не надані), оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у справі зустрічного позову про визнання недійсними договорів не заявляв, також у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання договорів сторін недійними) та обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої договори є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Факт перерахування кредитних коштів підтверджено Довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» відповідно до якої надає інформацію: № Транзакції 1639012142, Сума 5000 UAH, Дата прийняття 12.07.2025 20:23, Номер замовлення 71550b7a-6e87-412c-9e9a-2b97c5b36abc, Номер картки НОМЕР_1 , ПІБ ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), по рахунку (ах) НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) було зарахування коштів на суму 5000 UAH за період 12.07.2025-13.07.2025 р. : - від 12.07.2025 р., призначення: СASH2CARD A2C EASYCASH, vul. Mezhygirska, budynok 82 A
Стороною відповідача суду не надано доказів визнання Договору надання грошових коштів у кредит № 8719470725 від 12.07.2025 року недійсними, або звернень відповідачки до ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» з приводу не отримання кредитних коштів на виконання підписаного договору та розірвання договору. 
Належність відповідачці вказаного в кредитному договорі номеру карткового рахунку НОМЕР_2 (№ НОМЕР_3 ) належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не спростовані.
Факт отримання і користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по рахунку № НОМЕР_4 за період з 12.07.2025-13.07.2025 року, відкритому на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідно до наданого суду розрахунку, заборгованість відповідачки за Договором надання грошових коштів у кредит № 8719470725 від 12.07.2025 року становить 23179 грн. і складається з: 5000 грн. заборгованості за тілом кредиту; 8179 грн. заборгованості за процентами; 10000 грн. сума пені.
Відповідно до розрахунку заборгованості, проценти нараховані по 11.02.2026 року включно, тобто в межах кредитного договору.
Щодо нарахування процентів.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набрав чинності 18 травня 2024 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції:
«15. Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Останніми змінами, які набрали чинності 09 лютого 2025 пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави».
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Визначення «особливого періоду» наведено у Законі України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII), відповідно до статті 1 якого: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вирішуючи питання щодо темпоральних меж дії особливого періоду в розумінні Закону № 3543-XII, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року по справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновків, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Такої ж позиції дотримувалось і Міністерство оборони України з приводу того, що особливий період в Україні настав із 17 березня 2014 року на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та триває дотепер, а його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на Сході України.
Таким чином, оскільки відповідачка ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про шлюб, перебуває з 09.10.2015 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який, відповідно до довідки військової частини  НОМЕР_5 ,перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 24.05.2025 року по теперішній час, що також підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_6 , та на неї поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
За таких обставин позовна вимога про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом у розмірі 8179 грн., не підлягає задоволенню.
Щодо нарахування пені.
Враховуючи, що кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, то на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
На час розгляду справи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15).
Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)).
Крім того, у постановах Верховний Суд від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24) та від 06 травня 2025 року у справі № 464/2647/22 (провадження № 61-6059св24) виснував, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, на період воєнного стану в Україні позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за пенею в розмірі 10000 грн.
Таким чином суд вважає, що нарахування пені в сумі 10000 грн. є неправомірним, та задоволенню не підлягає, також враховуючи і положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Враховуючи протиправність нарахування відповідачці пені, процентів і сплату відповідачкою, відповідно до наданого суду позивачем розрахунку заборгованості, пені і процентів у загальному розмірі 2015 грн., то розмір заборгованості за Договором надання грошових коштів у кредит № 8719470725 від 12.07.2025 року становить 2985 грн. (23179 грн. - 8179 грн. - 10000 грн. - 2015 грн.) 
Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Суд вважає, що відповідачка отримала та використовувала кредитні кошти, але не повернула їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача отриманої та не повернутої суми кредитних коштів.
За приписами ч. 1.ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з матеріалами справи, при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,4 грн. Позовні вимоги задоволені частково, на 12,9 %. Отже, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) судовий збір у розмірі 343,45 грн.
Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ІННОВА - НОВА» заборгованість за Договором надання грошових коштів у кредит № 8719470725 від 12.07.2025 року у розмірі 2985 грн., та судовий збір у розмірі 343 грн. 45 коп., а всього стягнути 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 45 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Інформація про сторін 
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ІННОВА - НОВА», ЄДРПОУ 44127243, адреса: м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, поверх 2, офіс 5, ел. пошта support@finsfera.ua, тел. 380665085439.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_8 

Суддя: І.Г.Кучерук