Справа № 441/2578/21 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/4216/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.
секретаря: Заяць Я.І. 
з участю: представника ОСОБА_1 – Телішевського І.Д., 
представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – Телішевського Івана Даниловича на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року у справі за заявою представника позивача у цивільній справі №441/2578/21 ОСОБА_4 про встановлення способу виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2025 року представник ОСОБА_1 – Телішевський Іван Данилович звернувся до суду із заявою про встановлення способу виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю.
Заяву мотивував тим, що постановою Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року визнано за ОСОБА_1 41,365% та за ОСОБА_2 58,635% частки у праві власності на житловий будинок, загальною площею 105,1 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м. на АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього будинку площею 0,0755 га, кадастровий номер 4620955300:34:008:0017, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , які набуті ними за час проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу.
До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно можливо внести розмір частки у праві спільної часткової власності лише у вигляді простих правильних дробів, тому зазначення частки у відсотковому співвідношенні унеможливлює виконання вищезазначеного судового рішення.
Державний реєстратор не уповноважений самостійно перетворювати проценти в прості дроби, оскільки таким чином змінить рішення суду по формі.
Відмовляючи у задоволенні поданих ним заяв про виправлення описки, суд апеляційної інстанції роз`яснив можливість усунення перешкод для реєстрації права власності шляхом встановлення або зміни порядку виконання постанови суду апеляційної інстанції.
З наведених підстав просив встановити порядок виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року у справі № 441/2578/21 щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на 41,365% частки у праві власності на житловий будинок загальною площею 105.1 кв.м., житловою площею 52.6 кв.м. на АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього будинку площею 0,0755 га, кадастровий номер 4620955300:34:008:0017, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , які набуті ними за час проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу на підставі даної постанови суду апеляційної інстанції, виразивши для цілей такої державної реєстрації права власності розмір частки 41,365 % у вигляді простого дробу – 41365/100000. 
Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про встановлення способу виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю – залишено без задоволення.
Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно можливо внести розмір частки у праві спільної часткової власності лише у вигляді простих правильних дробів, однак у постанові Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року частка вказана у відсотковому співвідношенні.
Державний реєстратор самостійно не може перетворювати проценти в прості дроби, оскільки таким чином змінить рішення суду.
Державна реєстрація права власності особи на нерухоме майно на підставі судового рішення є непримусовим виконанням такого судового рішення, тому суд може встановити порядок виконання такого судового рішення за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на їх заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про встановлення способу виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення чи зміна способу виконання рішення суду може бути вирішено під час його виконання, однак виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення не відкрито, у зв`язку чим відсутні підстави для задоволення заяви. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.
Судом встановлено, що у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви ОСОБА_2 від 13.11.2006 та поділу спільного майна набутого під час спільного проживання без перебування у шлюбі – відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 – задоволено частково.
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2023 року – скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю – задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 41,365% та за ОСОБА_2 58,635% частки у праві власності на житловий будинок, загальною площею 105,1 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м. на АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього будинку площею 0,0755 га, кадастровий номер 4620955300:34:008:0017, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , які набуті ними за час проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу.
В задоволенні решти позову – відмовлено.
26 червня 2025 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою, в якій просив виправити описку в постанові Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року в справі №441/2578/21, вказавши в резолютивній частині замість розміру частки 41,365 % у вигляді дробу – 41365/100000, а замість 58,635% - 58635/100000 або роз`яснити постанову суду щодо відповідності розмірів даних часток у вигляді процентів відповідним часткам у вигляді дробів.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про виправлення описки або роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю – відмовлено.
22 вересня 2025 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про роз`яснення постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю – відмовлено. 
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Заява власника та судове рішення про визнання за ним права власності на частку в нерухомому майні є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором без відкриття виконавчого провадження, тому висновок суду про відмову в задоволенні заяви з підстав відсутності виконавчого провадження є помилковим.
Пунктом 162 Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 488 передбачено, що розмір частки кожного співвласника в спільній частковій власності виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. 
Згідно з листом Львівської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 13 листопада 2025 року внесення відомостей до Державного реєстру прав про розмір частки власника об`єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності можливе за умови, якщо число, що його позначає, в арифметичний спосіб приведено до дробу та становить менше одиниці. 
Звертаючись із заявою про встановлення способу виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року, заявник обґрунтовує її тим, що судове рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на частку житлового будинку, загальною площею 105,1 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м. на АДРЕСА_1 та земельної ділянки для обслуговування цього будинку площею 0,0755 га, кадастровий номер 4620955300:34:008:0017, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , яке набрало законної сили, на даний момент є невиконаним у зв`язку з тим, що частка виражена у відсотках, а не в простих правильних дробах.
Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.
Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.
Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц.
Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2018 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах» законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосередньо визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттям оціночним.
Зміна способу та порядку виконання рішення – це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлений раніше.
Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, якими можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди (немайнової шкоди).
Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.
При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.
Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення, слід мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Враховуючи те, що судове рішення, що набрало законної сили є обов`язковим до виконання, однак вжиті заходи щодо виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року виявилися безрезультативними, беручи до уваги, що вираження частки позивача у майні, яке належить йому на праві спільної часткової власності на підставі судового рішення, шляхом перетворення її відсоткового значення в простий правильний дріб забезпечить виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року в даній справі, не змінюючи при цьому зміст та суть судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про встановлення способу виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року у цивільній справі №441/2578/21. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 – задовольнити.
Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 25 листопада 2025 року – скасувати.та ухвалити нове судове рішення.
Заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про встановлення способу виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року у цивільній справі №441/2578/21 – задовольнити.
Змінити спосіб та порядок виконання постанови Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року шляхом перетворення частки ОСОБА_1 у праві власності на житловий будинок загальною площею 105,1 кв.м., житловою площею 52.6 кв.м. на АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку площею 0.0755 га, кадастровий номер 4620955300:34:008:0017, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , з 41,365 % на 41365/100000. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 16 березня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Шандра М.М.