Справа № 560/18390/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

12 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000,00 грн за період з 15.07.2025 по 13.10.2025, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та/або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з травмуванням 19.05.2025, пов`язаним із захистом Батьківщини.
2. Зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100000,00 грн за період з 15.07.2025 по 13.10.2025, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.05.2025 року під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини в районі н.п. Костянтинівка Покровського району Донецької області отримав вибухову травму, що підтверджується довідкою про обставини травми. Постановою госпітальної ВЛК від 30.05.2025 року встановлено, що отримана травма відноситься до тяжких та визначено потребу у відпустці для лікування після поранення строком 30 календарних днів. Повторним оглядом Гарнізонної ВЛК №1 від 15.07.2025 року знову встановлено, що травма є тяжкою та визначено необхідність відпустки для лікування строком 30 календарних днів. Зауважує, що факт отримання позивачем поранення, його зв`язок із захистом Батьківщини, а також віднесення травми до тяжких та необхідність відпустки для лікування підтверджені належними медичними документами та висновками ВЛК. Таким чином, вважає, що дії військової частини щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень на місяць за вказаний період є протиправними та такими, що порушують право позивача на соціальний захист як військовослужбовця, гарантований законодавством України.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та надати відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів звернення до військової частини з рапортом або заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн відповідно до Постанови КМУ №168, а також відсутні докази прийняття відповідачем рішення про відмову у такій виплаті. За таких обставин позовні вимоги за період з 15.07.2025 по 10.09.2025 вважає передчасними.
Вказує, що у спірний період з 11.09.2025 по 13.10.2025 довідка ВЛК щодо позивача містить формулювання про зв`язок захворювання з проходженням військової служби, однак не підтверджує причинного зв`язку із захистом Батьківщини та не містить висновку про тяжке поранення і рекомендації щодо надання відпустки для лікування після тяжкого поранення. Таким чином, відповідач вважає, що передбачені законодавством умови для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн відсутні. З огляду на викладене, військова частина НОМЕР_1 діяла в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а підстави для задоволення позову відсутні.
У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , призваний на військову службу 04.01.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
19.05.2025 року під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини в районі н.п. Костянтинівка Покровського району Донецької області позивач отримав вибухову травму, що підтверджується довідкою про обставини травми, долученою до матеріалів справи. 
У день отримання поранення позивач був евакуйований до м. Дружківка, після чого направлений до закладу охорони здоров`я м. Дніпро, а 21.05.2025 року переведений до закладу охорони здоров`я м. Кривий Ріг, де перебував на лікуванні до 30.05.2025 року. 
30.05.2025 року госпітальною військово-лікарською комісією КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради Дніпропетровської області проведено медичний огляд позивача, за результатами якого встановлено, що отримана травма відноситься до тяжких, та визначено потребу у відпустці для лікування після поранення строком 30 календарних днів. 
За період з 30.05.2025 по 29.06.2025 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у зв`язку з пораненням. 
27.06.2025 року позивач прибув для проходження повторного медичного огляду ВЛК за направленням військової частини, однак огляд у межах строку відпустки проведено не було у зв`язку з відсутністю лікарів.
Відповідно до довідки Гарнізонної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_2 №2025-0715-0808-0641-0 від 15.07.2025 проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): S32.03. Незміцнілий кістковий мозоль тіла LIІI хребця внаслідок вибухової травми (19.05.2025) з закритим компресійним переломом тіла LIIІ хребця при тимчасовому порушенні функції. Травма, ТАК, пов`язан(-а/е/і) із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких. Довідка про обставини травми № документа: 1012-1553 Дата документа: 04.06.2025. Видано командиром в/ч НОМЕР_3 . На підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб. Потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки Гарнізонної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_2 № 2025-0812-1059-4907-0 від 12.08.2025 проведено медичний огляд ОСОБА_1 . 
Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): S32.03. Незміцнілий кістковий мозоль тіла LIII хребця, внаслідок вибухової травми (19.05.2025) з закритим компресійним переломом тіла LIII хребця при тимчасовому порушенні функції. Травма, ТАК, пов`язан(-а/е/і) із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): травма виноситься до тяжких. Довідка про обставини травми № документа: 1012-1553. Дата документа: 04.06.2025. Видано командиром в/ч НОМЕР_3 . На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб. Потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки Гарнізонної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_2 № 2025-0911-0848-0526-7 від 11.09.2025 проведено медичний огляд ОСОБА_1 . 
Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`я; захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): F43.2. Розлади адаптації, змішана тривожна та депресивна реакція з інсомнічним компонентом. Захворювання, ТАК, пов`язан(-а/е/і) з проходженням військової служби. На підставі статті графи II Розкладу хвороб. Придатний до військової служби. Потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у КНП "ХОЗЗНПД" ХОР.
Відповідно до довідки Госпітальної ВЛК КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги "Хмельницької обласної ради" № 2025-1013-1120-0477-7 від 13.10.2025 проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Т91.0, Т70.0, Н90.3, Т90.5, S32.03.
Опис діагнозу: Стан після ВТ (19.05.25) ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді посттравматичної цефалгії без порушенням функції. Акубаротравма у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості середнього ступеня зліва та легкого ступеню справа. Вушний шум. Наслідки МВТ (19.05.25) ВОСП передньої поверхні шиї з наявністю стороннього тіла (металевий уламок). ВОДП правої кисті у вигляді п/о рубців. Закритого компресійного перелому тіла L3 хребця І ступеня у вигляді консолідованого компресійного перелому тіла L3 хребця І ступеня при незначному порушенні функції.
Травма, Поранення, ТАК, пов`язан(-а/е/і) із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких. Н47.2, Н52.2, М54.86, F43.2, М42.10. 
Довідка про обставини травми № Н (вих) -1012- 1553 від 04.06.2025. Ким видано: видано командиром в/ч НОМЕР_3 полковник. ОСОБА_2 . 
На підставі статті 79б, 26б, 17в, 75в, 67в, 54в, 64в, 36в графи ІІ розкладу хвороб Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.
Суд встановив, що додаткова винагорода у розмірі до 100000 гривень за період з 15.07.2025 по 13.10.2025 позивачу не нарахована та не виплачена.
Позивач, вважаючи ненарахування та невиплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000,00 грн за період з 15.07.2025 по 13.10.2025, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та/або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з травмуванням 19.05.2025, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" /надалі - Постанова №704/ установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 /надалі - Порядок №260, у редакції, чинній на час спірних правовідносин/.
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:
підвищення посадового окладу;
надбавки;
доплати;
винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;
премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:
винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;
допомоги.
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Також у зв`язку з військовою агресією Росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" /надалі - Постанова № 168, у редакції, чинній на час спірних правовідносин/.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічні положення передбачає також Порядок №260.
Так, пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку № 260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності ненарахування та невиплати позивачу військовою частиною НОМЕР_1 додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно за час перебування останнього на стаціонарному лікуванні чи перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням за період з 15.07.2025 по 13.10.2025.
Аналіз викладених вище норм свідчить, що військовослужбовцям Збройних Сил, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн.
Нормами Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000,00 гривень винагорода.
Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн., а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Як уже вказано вище, пункт 12 розділу XXXIV Порядку № 260 визначає єдину документальну підставу для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Що ж стосується нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн, за час перебування у відпустці у зв`язку з лікування, суд зазначає, що правове регулювання виплати додаткової винагороди в цій частині різниться.
Як уже було наведено, на нормами постанови КМУ №168, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Щодо періоду з 15.07.2025 по 10.09.2025.
З матеріалів справи суд встановив, що відповідно до довідки ВЛК від 15.07.2025 травма (S32.03) пов`язана із захистом Батьківщини, травма віднесена до тяжких, позивачу рекомендовано відпустку для лікування після поранення строком 30 календарних днів.
Аналогічні висновки підтверджені довідкою ВЛК від 12.08.2025.
Таким чином, у зазначений період були наявні всі юридичні факти, необхідні для виплати додаткової позивачу винагороди відповідно до Постанови №168.
Доводи відповідача про «небезперервність лікування» суд відхиляє, оскільки така умова не передбачена нормативними актами.
Щодо доводів відповідача про передчасність позовних вимог за період з 15.07.2025 по 10.09.2025.
Так, відповідач посилається на відсутність рапорту позивача про нарахування винагороди та відсутність письмової відмови.
Однак, суд зазначає, що грошове забезпечення військовослужбовців є елементом публічно-службових правовідносин та нараховується суб`єктом владних повноважень з власної ініціативи за наявності визначених законом підстав.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2024 у справі № 640/13029/22 (адміністративне провадження № Пз/990/10/22) зазначив, що додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, є спеціальним видом грошового забезпечення військовослужбовців, спрямованим на компенсацію особливостей несення служби в умовах воєнного стану, і має нараховуватися за настання передбачених нормативними актами умов, незалежно від того, чи подавав сам військовослужбовець окремий рапорт чи заяву про її нарахування.
Отже, доводи відповідача щодо передчасності позовних вимог є необґрунтованими.
Стосовно позовних вимог за період з 11.09.2025 по 13.10.2025.
Відповідно до довідки ВЛК від 11.09.2025 діагноз F43.2 - розлади адаптації, змішана тривожна та депресивна реакція з інсомнічним компонентом, який є наслідком проходження військової служби, але не підтверджує наявності тяжкого поранення та потреби у відпустці для лікування після поранення 19.05.2025. Відтак, відсутні документальні підстави для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди за зазначений період.
Суд зауважує, що попри те, що довідка Госпітальної ВЛК від 13.10.2025 встановила, що позивач має тяжкі травми та поранення, отримані 19.05.2025, пов`язані із захистом Батьківщини, цей висновок не поширює свою юридичну силу на період з 11.09.2025 по 13.10.2025, оскільки довідка не засвідчує перебування позивача на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення у цей період.
Верховний Суд у своїй Постанові від 15.04.2025 № Пз/990/14/24 у складі Касаційного адміністративного суду узагальнив позицію щодо правового режиму додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168. Суд підкреслив, що додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і має нараховуватися лише за умов, прямо передбачених цією постановою та що за відсутності таких умов - підстав для її нарахування немає. Цим самим Верховний Суд підтвердив, що виплата додаткової винагороди не може бути автоматичною, а залежить від встановлення факту обставин, які передбачають право на таку винагороду.
Відповідно до висновків у Постанові Верховного Суду від 05.06.2025 року у справі №520/16421/23 додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн виплачується лише за період стаціонарного лікування або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а підставою є відповідна медична довідка, яка містить відомості про обставини отримання тяжкого поранення.
Суд зауважує, що позивач не скористався правом на оскарження довідки ВЛК від 11.09.2025, яке передбачено законодавством та регламентом роботи військово-лікарських комісій. 
Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 05.06.2025 року у справі №520/16421/23), якщо військовослужбовець не оскаржує медичний висновок у передбачений порядком строк, довідка набуває юридичної сили для визначення підстав для нарахування додаткової винагороди. 
Отже, відсутність оскарження довідки позивачем свідчить про те, що підстави для нарахування додаткової грошової винагороди за період з 11.09.2025 по 13.10.2025 відсутні, оскільки медичний висновок залишився чинним та не підтверджує наявності тяжкого поранення та потреби у лікуванні у цей період.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог в частині нарахування та виплати додаткової грошової винагороди за період з 11.09.2025 по 13.10.2025 необхідно відмовити.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати стягненню не підлягають.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000,00 грн за період з 15.07.2025 по 10.09.2025, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні (отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100000,00 грн за період з 15.07.2025 по 10.09.2025, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні (отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський