КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
23 квітня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/8790/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,
при секретарі Мудрак Р. Р.,
за участі: позивача за первісним позовом - Мокрієнка Т. В. (у режимі ВКЗ),
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»
на рішення Богуславського районного суду Київської області у складі судді Тітова М. Б.
від 25 серпня 2025 року
у цивільній справі № 358/1314/18 Богуславського районного суду Київської області
за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»
до ОСОБА_2 
про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення
та зустрічним позовом ОСОБА_2 
до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»
про визнання незаконним та скасування акту та протоколу про порушення правил користування електричною енергією,
В С Т А Н О В И В:
В серпні 2018 року ПрАТ «Київобленерго» звернулость в суд з даним позовом, в якому просило стягнути ОСОБА_2 вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії в розмірі 56 130 грн 88 коп. Обґрунтовуючи вимоги зазначав, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку та споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . З відповідачем 23.10.2012 укладено договір про користування електричною енергією, особовий рахунок: № НОМЕР_1 . 
Також вказував, що 05.03.2018 при проведенні перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками позивача було виявлено факт порушення споживачем ОСОБА_2 . ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, а саме на ділянці від ізоляторів, вмонтованих у стіні житлового будинку до електролічильника змонтовано відгалуження прихованим способом проводом мідь перерізом 2,5 мм2, яке під час контрольного огляду виявити неможливо.
На підставі виявленого порушення Правил на у відповідності до п. 53 ПКЕЕН, у присутності відповідача було складено Акт про порушення № К 039351 від 05.03.2015, та роз`яснено ОСОБА_2 його права щодо даного акту. Відповідач ОСОБА_2 з виявленими порушеннями погодився, акт підписав, надавши пояснення, що в цьому нічого не розуміє.
20.03.2018 комісією з розгляду актів за участю споживача ОСОБА_2 прийнято рішення, оформлене протоколом № 013 про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 за № 562 (далі - Методика) з наступними змінами та доповненнями. Сума недорахованої електричної енергії складає 56 130,88 гривень. Із рішенням комісії відповідач не погодився, однак його не оскаржив у встановлений термін.
На час звернення із позовом сума заборгованості складає 56 130,88 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку, а також сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 1 762 грн 00 коп.
У подальшому представник позивача подала до суду заяву про зміну найменування позивача та повідомила, що Загальними зборами акціонерів ПрАТ «Київобленерго» від 21.08.2020 прийняте рішення щодо зміни найменування на ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».
В жовтні 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ПрАТ «Київобленерго» Богуславський районний підрозділ про визнання незаконними та скасування акту та протоколу, у якому просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із первісним позовом та об`єднати в одне провадження; визнати незаконним ти скасувати Акт про порушення № К 039351 від 05.03.2018; визнати незаконним та скасувати Протокол № 013 комісії по розгляду акту № К 0309351 від 05.03.2018 про порушення правил користування електричною енергією у споживача від 20.03.2018; стягнути на його користь понесені судові витрати.
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 25 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про визнання незаконним та скасування акту та протоколу про порушення правил користування електричною енергією задоволено частково.
Визнано незаконним на скасовано Протокол № 013 комісії Богуславського РП ПАТ «Київобленерго» від 20 березня 2018 року по розгляду акту № К 039357 від 05.03.2018 про порушення Правил користування електроенергією у споживача ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 56 130 грн 88 коп. вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення.
В задоволенні зустрічного позову відмовити.
Змінити розподіл судових витрат між сторонами та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 5 462 грн 20 коп. судового збору.
Зазначає, що суд першої інстанції надав перевагу формальним міркуванням, проігнорувавши об`єктивні докази крадіжки електроенергії.
Звертає увагу на технічну суть виявленого порушення: під час перевірки 05.03.2018 за адресою споживача (дозволена потужність за договором від 13.10.2012 становить лише 1,5 кВт) було зафіксовано аномально високе навантаження на ЛЕП. Технічними маніпуляціями (викручування вхідних запобіжників - «пробок», що стоять перед лічильником) було встановлено, що засіб обліку повністю знеструмлювався, проте в окремому приміщенні (кухні) освітлення та електроприлади продовжували працювати. Це однозначно свідчить про наявність стороннього приєднання, виконаного в обхід лічильника на ділянці від вводу в будинок до приладу обліку.
Апелянт наголошує, що порушення було вчинено прихованим способом (монтаж у стіні), що зафіксовано в Акті про порушення № К 039351 від 05.03.2018 Конкретне місце приєднання було позначено на схемі як «точка Т4». Для ідентифікації провідника використано штангенциркуль, яким виміряно переріз кабелю - мідь 2,5 мм?.
Щодо розрахунків, апелянт вказує на правомірність нарахування суми 56 130,88 грн за 37 897 кВт год недоврахованої енергії. Розрахунок проведено комісією (протокол № 013 від 20.03.2018) за період 957 днів (з моменту останньої заміни лічильника 21.07.2015 до дати виявлення порушення 05.03.2018), відповідно до п. 53 ПКЕЕН та п. 3.5 Методики № 562. Такий тривалий період застосовано саме через прихований характер підключення, яке неможливо виявити під час звичайного контрольного огляду.
Зазначає, що висновок суду про обов`язковість застосування струмовимірювальних кліщів є помилковим, оскільки чинне на той момент законодавство (ПКЕЕ та ПКЕЕН) не вимагало використання конкретних приладів, а факт наявності напруги при вимкненому лічильнику був очевидним та підтверджений показами свідків.
Апелянт посилається на правову позицію Верховного Суду, згідно з якою недоліки акта про порушення не спростовують сам факт вчиненого правопорушення, якщо він доведений іншими доказами (постанова КГС ВС від 12.03.2020 у справі № 914/2284/17).
Також апелянт зауважує, що відповідач під час суду не заперечував наявність напруги, проте висунув недоведену версію про «альтернативне джерело живлення», чому суд не надав належної оцінки. Вважає, що позовні вимоги про стягнення 56 130,88 грн вартості необлікованої енергії та 5 462,20 грн судового збору підлягають повному задоволенню.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Матюшенков Д. В., в інтересах ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів, рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним. Просить поновити строк на подання відзиву через завантаженість, у разі відмови у поновленні строку приєднати відзив у якості пояснень. 
Зважаючи на неповажність причин пропуску строку, колегія суддів не вбачає підстав для його поновлення. Відзив долучено до справи як пояснення представника.
У поясненнях представник ОСОБА_2 адвокат Матюшенков Д. В., зазначає, що акт про порушення є неналежним доказом, оскільки точка самовільного підключення «Т4» була позначена працівниками енергопостачальника лише теоретично та на основі припущень. Звертає увагу на те, що представники позивача не проводили демонтаж оздоблювальних матеріалів для виявлення реального місця приєднання, що є порушенням вимог Методики. Наголошує на відсутності в акті посилань на використання спеціальних вимірювальних приладів, які б дозволили зафіксувати проходження струму конкретним провідником без порушення його ізоляції. Стверджує, що працівники позивача не проводили замірів на вихідних клемах лічильника, що робить їхні висновки про безоблікове споживання суб`єктивними. Вказує на те, що позивач безпідставно відмовив у проведенні повторної перевірки за його заявою, чим позбавив можливості об`єктивно спростувати зафіксовані в акті дані. Відповідач вважає, що нарахування заборгованості за 957 днів є неправомірним, оскільки місце підключення до мереж не було встановлено достовірно, як того вимагає пункт 3.1 Методики. На переконання сторони відповідача, за відсутності технічних вимірювань та ідентифікації конкретного провідника, рішення комісії про стягнення коштів не має правових підстав.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» підтримав апеляційну скаргу із викладених у ній підстав та доводів. 
Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явились. 
Вирішуючи клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Матюшенка Д. В. про відкладення розгляду справи, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Колегія суддів зазначає, що учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Більше того, на виконання вимог ст. 212 ЦПК України, судом апеляційної інстанції було забезпечено всім учасникам та їх представникам можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ВКЗ) поза межами приміщення суду. Клопотання Фесака В. О. про участь у засіданні в режимі ВКЗ, що надійшло 22.04.2026, також було задоволено судом у повному обсязі.
Обґрунтовуючи клопотання про відкладення, адвокат Матюшенко Д. В. послався на зайнятість в іншому судовому засіданні (в режимі ВКЗ) у цій же судовій установі, призначеному на 10:20 того ж дня. Проте фактичний розгляд даної справи розпочався о 12:10, що об`єктивно усувало часовий конфлікт із попереднім засіданням.
Секретарем судового засідання за допомогою телефонного зв`язку було повідомлено представника про початок розгляду справи та запропоновано під`єднатися до системи відеоконференцзв`язку. У відповідь адвокат Матюшенко Д. В. зазначив, що він та його довіритель ОСОБА_2 «не готові приймати участь у засіданні». Будь-яких інших об`єктивних та непереборних обставин, які б перешкоджали виходу на зв`язок, представником наведено не було. Сам відповідач ОСОБА_2 до системи не під`єднався і про причини неможливості участі суд не повідомив.
Колегія суддів розцінює заяву про «неготовність до засідання» як таку, що не є поважною причиною неявки, оскільки сторона мала достатньо часу (з моменту отримання повістки та відкриття апеляційного провадження) для підготовки своєї позиції. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 01.10.2020 у справі № 461/7190/14-ц, «поважними причинами неявки є обставини, які об`єктивно унеможливлюють участь особи у судовому засіданні і не залежать від її волі». Суб`єктивне небажання сторони брати участь у засіданні через «неготовність» за наявності технічної можливості під`єднання не є такою поважною причиною.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи, що явка сторін у судове засідання апеляційної інстанції не була визнана обов`язковою, а учасники були завчасно і належним чином повідомлені про засідання та мали забезпечений технічний доступ до нього, колегія суддів, відмовила у задоволенні клопотання адвоката Матюшенка Д. В. про відкладення розгляду справи, справу розглянуто за відсутності нез`явившихся учасників, оскільки їхня неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи на підставі наявних у ній матеріалів.
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення представника позивача (за первісним позовом) дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень представника відповідача, колегія суддів виходить з наступного.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання.
Відповідно до статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Дана норма кореспондується з пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), чинних на момент виникнення спірних відносин, де закріплено обов`язок споживача не допускати самовільного підключення до електромереж та розкрадання електричної енергії.
Правова процедура фіксації порушень визначена пунктом 53 ПКЕЕН, згідно з яким у разі виявлення представником енергопостачальника фактів розкрадання електричної енергії складається акт про порушення. Такий акт є підставою для визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.06.2006 № 562.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.11.2025 у справі № 280/1645/18, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт розкрадання енергії через несанкціоноване втручання в мережу покладає на споживача обов`язок відшкодувати вартість недоврахованої енергії, розрахованої за спеціальною процедурою. При цьому Акт про порушення є належним та достатнім доказом безоблікового споживання, якщо він містить опис порушення та дозволяє встановити його суть (постанова Верховного Суду від 09.12.2024 у справі № 333/115/20).
Відповідно до пункту 3.3 Методики № 562 у разі виявлення самовільного підключення електропроводки до електричної мережі прихованим способом, виявити яке під час проведення контрольного огляду представники постачальника не мали можливості, перерахунок за спожиту електричну енергію здійснюється з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, але не більше ніж за три роки. 
Таким чином, законодавство встановлює презумпцію тривалості правопорушення у випадку його латентного характеру, що забезпечує захист інтересів енергопостачальника від прихованих розкрадань.
Цивільно-правова відповідальність за порушення правил користування електричною енергією наступає за умови доведеності факту несанкціонованого втручання споживача в електромережу, що призвело до споживання енергії поза приладами обліку, незалежно від наявності чи відсутності безпосереднього акту пошкодження пломб на самому лічильнику, якщо самовільне приєднання здійснено до точки обліку.
Судом встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» є правонаступником ПрАТ «Київобленерго», яке до 01.01.2019 здійснювало постачання електроенергії за регульованим тарифом на території Київської області.
З 01.01.2019 постачання здійснює ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». ПрАТ «Київобленерго» здійснює діяльність в частині розподілу електричної енергії, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП № 1382 від 08.11.2018.
Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 21.08.2020 змінено найменування ПрАТ «Київобленерго» на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі».
03.09.2020 було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.
Також судом встановлено, що відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (а.с. 24).
Між позивачем та відповідачем укладено Договір № 200220677 від 13.10.2012 на постачання електричної енергії, за умовами якого електропостачальник взяв на себе зобов`язання постачати ОСОБА_2 за місцем його реєстрації та проживання електричну енергію в обсягах відповідно до дозволеної потужності півтора кВт, а він у свою чергу зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами у строки, передбачені договором (а.с. 7-10).
05.03.2018 уповноваженими працівниками позивача при проведенні перевірки дотримання споживача ПКЕЕН за адресою: будинок АДРЕСА_1 виявлено порушення ПКЕЕН, яке полягає у здійсненні дій, що призвели до самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритим способом проводом мідь перерізом 2,5 мм2, що відображено у Акті про порушення від 05.03.2018 № К 039351 (а.с. 11-12).
Згідно акту, перевірка проводилася в присутності ОСОБА_2 , який у графі «Зауваження споживача» вказав, що нічого у цьому не розуміє, та поставив свій підпис.
Відповідно до протоколу № 013 від 20.03.2018 засідання комісії з розгляду акту № К 039351 від 05.03.2018 про порушення ПКЕЕН прийнято рішення, що необхідно виконати розрахунок за 957 днів за період з 21.07.2015 по 05.03.2018 згідно п. 53 ПКЕЕН та п. 3.5. Методики. Обсяг недоврахованої електроенергії становить 37 897 кВт год. На засіданні комісії був присутній відповідач ОСОБА_2 та йому була вручена копія протоколу від 20.03.2018 (а.с. 13).
На підставі протоколу засідання комісії представником ПрАТ «Київобленерго» - Береговенко Г. І. складено розрахунки обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ОСОБА_2 . ПКЕЕН та її вартості в загальному за 957 днів за період з 21.07.2015 по 05.03.2018 в розмірі 56 130,88 грн (а.с. 16).
В послідуючому, 26.03.2018 представником ПрАТ «Київобленерго» - Береговенко Г. І. було виготовлено повідомлення споживачу ОСОБА_2 про оплату по Акту про порушення ПКЕЕН № К 039351 від 05.03.2018 на суму 56 130,88 грн із зазначенням строк оплати - до 05.04.2018 (а.с. 14-15).
Відмовляючи у задоволенні позову та частково задовольняючи зустрічні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази здійснення споживачем самовільного підключення. Встановивши, що в акті про порушення точка підключення зазначена лише «з припущеннями», суд дійшов висновку про недоведеність факту безоблікового споживання електроенергії. Суд зазначив, що для об`єктивного підтвердження порушення представники позивача мали застосувати спеціальні технічні засоби, зокрема струмовимірювальні кліщі, для фіксації струму в провіднику без розриву кола. Оскільки технічні вимірювання не проводилися, а конкретне місце приєднання прихованим способом не було встановлено шляхом демонтажу конструкцій, акт про порушення визнано таким, що ґрунтується на припущеннях. На думку суду, за відсутності належно доведеного факту порушення з боку споживача, рішення комісії про визначення обсягу та вартості енергії є незаконним. Суд також врахував свідчення працівників позивача, які підтвердили незастосування вимірювальних приладів під час перевірки, що унеможливило точну фіксацію безоблікового навантаження. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача складу правопорушення та наявність підстав для скасування протоколу комісії.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас колегія суддів наголошує, що принцип змагальності не може тлумачитися як обов`язок суду приймати лише ті факти, які підтверджені з абсолютним ступенем достовірності (стандарт «поза розумним сумнівом»), що притаманно кримінальному процесу. У цивільному судочинстві доказування має ґрунтуватися на стандарті «балансу вірогідностей».
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи, проте він не створює для суду обов`язок вважати доведеною обставину, про яку стверджує сторона, якщо вона не надала достатньо переконливих доказів. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів версія однієї сторони заслуговує на більшу довіру, ніж версія іншої сторони. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням того, чия позиція є більш переконливою та вірогідною з огляду на сукупність встановлених обставин.
Аналізуючи матеріали справи, зокрема Акт про порушення № К 039351 від 05.03.2018 та покази свідків, які безпосередньо здійснювали технічну перевірку, колегія суддів встановила об`єктивне технічне підтвердження факту правопорушення. Шляхом викручування вхідних запобіжників (т.зв. «пробок»), що знаходяться за схемою обліку перед лічильником, представниками енергопостачальника було забезпечено повний розрив електричного кола. У результаті даної технічної дії засіб обліку знеструмився та припинив роботу, що є закономірним наслідком для проектної схеми електропостачання. Проте, при знеструмленому лічильнику в окремому приміщенні будинку (кухні) напруга зберіглася, а електроприлади продовжували функціонувати.
Зазначена обставина технічно неможлива за умови відсутності стороннього приєднання до мережі поза приладом обліку. Таким чином, факт наявності прихованої електропроводки, що дозволяє споживати енергію безобліково, є найбільш вірогідним та єдино логічним поясненням зафіксованого технічного явища. Натомість відповідач, заперечуючи факт втручання, висунув версію про наявність у будинку «альтернативного джерела живлення». Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своєї позиції: не було надано ні технічної документації на таку систему, ні доказів її монтажу, придбання обладнання чи його фізичної наявності під час перевірки. За таких умов, пояснення відповідача є голослівним припущенням, що робить його версію подій вкрай маловірогідною порівняно з технічно обґрунтованими висновками апелянта.
Щодо висновків суду першої інстанції про нібито обов`язковість застосування «струмовимірювальних кліщів» та необхідність фізичного виявлення точки врізки шляхом руйнування оздоблювальних матеріалів, колегія суддів вважає їх помилковими та такими, що ґрунтуються на надмірному формалізмі. Чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство (ПКЕЕН та Методика № 562) не встановлювало імперативної вимоги щодо використання виключно одного виду спеціальних технічних засобів для фіксації порушень. Сама по собі наявність напруги в мережі при розірваному вхідному колі є очевидним та достатнім технічним доказом втручання.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.12.2024 у справі № 333/115/20, Акт про порушення є належним та достатнім доказом безоблікового споживання, якщо він містить опис порушення, що дозволяє встановити його юридичну та технічну суть. Формальні недоліки акта, відсутність певних замірів чи незастосування конкретних приладів не можуть бути підставою для спростування факту правопорушення, якщо воно об`єктивно підтверджується сукупністю інших доказів та технічними наслідками (зокрема, споживанням енергії при вимкненому лічильнику).
Крім того, суд першої інстанції не врахував правову природу підпункту 5 пункту 3.1 Методики № 562. Дана норма вважається виконаною, якщо в акті зазначено конкретну ділянку мережі, на якій здійснено самовільне підключення (у даному випадку - відрізок від ізоляторів на стіні до засобу обліку), та це підтверджено схемою. Відмова споживача від надання дозволу на демонтаж оздоблювальних матеріалів не може бути підставою для визнання акта недійсним. Покладення на енергопостачальника процесуального тягаря здійснювати «руйнівний контроль» за умови активної протидії споживача прямо суперечить засадам розумності, добросовісності та справедливості, оскільки створює умови для уникнення відповідальності шляхом приховування технічних слідів втручання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що факт порушення правил користування електричною енергією відповідачем є доведеним за стандартом балансу вірогідностей. 
Також колегія суддів наголошує на цивільно-правовому обов`язку споживача оплатити фактично отримані послуги. Як вказано у постанові Верховного Суду від 13.11.2025 у справі № 280/1645/18, відсутність належного обліку електричної енергії внаслідок несанкціонованого втручання споживача в роботу мережі не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати вартість спожитого, але не облікованого ресурсу. Правова природа такого відшкодування полягає у відновленні майнового стану енергопостачальника, якому завдано збитків протиправними діями споживача.
Колегія суддів погоджується із розрахунком обсягу та вартості енергії за період 957 днів. Верховний Суд у постанові від 26.01.2026 у справі № 204/9620/23 сформулював правовий висновок, згідно з яким у разі виявлення самовільного підключення прихованим способом (яке неможливо виявити під час звичайного контрольного огляду без використання спеціальних засобів або демонтажу), перерахунок здійснюється за період з дня останньої технічної перевірки, але не більше ніж за три роки. Враховуючи, що попередня технічна перевірка (заміна лічильника) відбулася 21.07.2015, а порушення було виявлено 05.03.2018, апелянт правомірно застосував положення пункту 3.3 Методики щодо розрахунку за весь період з моменту останнього допуску представників енергопостачальника до електроустановки. Вихідні дані (переріз прихованого провідника 2,5 мм2, матеріал - мідь, кількість днів порушення - 957) відповідають технічним характеристикам, зафіксованим в Акті про порушення № К 039351. Споживач, заперечуючи проти позову, не надав суду власного обґрунтованого контррозрахунку та не спростував належними доказами жоден із параметрів, покладених в основу комісійного рішення. Таким чином, з огляду на принципи доказування у цивільному процесі, розмір заподіяних збитків вважається доведеним та підлягає стягненню у повному обсязі.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права. 
Суд першої інстанції припустився помилки у розподілі тягаря доказування, надав перевагу формальним зауваженням перед об`єктивними технічними фактами та неправильно оцінив докази у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє повне підтвердження під час перегляду справи, а висновки районного суду про недоведеність факту втручання в мережу спростовуються матеріалами провадження, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової рішення про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічного позову через його безпідставність.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Враховуючи повне задоволення вимог апелянта, з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позовної заяви (1 762,20 грн) та апеляційної скарги (3 700,00 грн), що в сукупності становить 5 462,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 381, 383 ЦПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» задовольнити.
Рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (код ЄДРПОУ 23243188) вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 56 130 (п`ятдесят шість тисяч сто тридцять) гривень 88 копійок.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про визнання незаконним та скасування акта і протоколу про порушення - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (код ЄДРПОУ 23243188) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 5 462 (п`ять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 20 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 24 квітня 2026 року. 

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов