Справа № 212/13035/25 
2/212/1195/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року місто Кривий Ріг 
Покровський районний суд м.Кривого Рогу у складі головуючого судді Феняка О.Р., за участю секретаря судового засідання Луценко А.С., представника позивача – адвоката Шевченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області 
про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2025 року до Покровського районного суду м.Кривого Рогу надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району донецької області про визнання права власності, в якій позивач просить: визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами літерами А-1, загальною площею 44,1 кв.м.,житловою площею 37,6 кв.м. літню кухню літ.Б. сарай літ. В, сарай літ.Г, сарай літ.Д, паркан №1-4, з урахуванням щодо присвоєння будинку навої адреси: АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку житлової та громадської забудови розміром 0,2096 га, кадастровий номер 1420989900:02:000:00448, з урахуванням щодо присвоєння земельній ділянці нової адреси: АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним. 
Позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , через повномасштабне вторгнення російської федерації був вимушений змінити місце проживання та наразі є внутрішньо переміщеною особою. На підставі договору купівлі-продажу від 31.08.1994 позивач придбав житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , договір посвідчено старшим державним нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. та зареєстровано в реєстрі за №4001. Право власності зареєстровано за позивачем в бюро технічної інвентаризації від 31.08.1994, про що здійснено запис в реєстрову книгу під №2-317. Відповідно до технічного паспорту від 10.01.1990 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , зазначений власник ОСОБА_1 , має технічні характеристики житловий будинок літ. А1, загальною площею 44,1 кв.м.,житловою площею 37,6 кв.м., літня кухня літ.Б, сарай літ. В, сарай літ.Г, сарай літ.Д, паркан №1-4. Право власності на земельну ділянку площею 0,2096 га, кадастровий номер 1420989900:02:000:00448, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Яковлівської сільської ради від 20.03.1996 №44 та від 22.10.2009 №5/43-439 належить ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту серії ЯИ №314568, виданий 28.10.2009 Яковлівською сільською радою, зареєстрованого в книзі записів за №010914800176. 25.08.2023 позивач з метою реєстрації права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно звернувся до державного реєстратора, проте у проведенні реєстраційних дій за заявою позивача було відмовлено з підстав наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: в реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право власності за іншою особою, що підтверджується Рішенням про відмову в проведені реєстраційних дій №69057607 від 29.08.2023. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.06.2025 №430817859 за адресою: АДРЕСА_1 , значиться власник ОСОБА_2 . Згідно довідки КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» від 04.03.2024 №630 зазначено, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 згідно договору купівлі продажу, посвідченого Першою Артемівською ДНК від 31.08.1994, про що зроблено запис в реєстраційній книзі №2-317, дата реєстрації 31.08.1994. 
Відповідно до листа від 12.03.2024 №955/01-12 Соледарська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області зазначила, що зміна адреси (упорядкування нумерації) об`єкту нерухомого майна – житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , можлива лише на підставі рішення суду в порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 №690 Житловий будинок за зазначеною вище адресою належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується обліковими даними КП «Бахмутське БТІ» щодо державної реєстрації за реєстраційним номером №2-317, дата реєстрації 31.08.1994. Солодарська міська рада Бахмутського району Донецької області не володіє інформацією щодо зміни адрес будинків, розташованих по АДРЕСА_1 , а також адреси та номеру будинку, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 1420989900:02:000:00448 та межує з житловим будинком гр. ОСОБА_1 . Зміна адрес об`єктів нерухомого майна в період до 2010 року (дата набуття права власності на житловий будинок гр. ОСОБА_2 ) здійснювалось на підставі рішень виконавчого комітету Яковлівської сільської ради Бахмутського району Донецької області. Інформацію щодо наявності таких рішень можливо отримати в Архівному відділі Бахмутської районної державної адміністрації, що підтверджується листом Сроледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 23.04.2027 №1548/01-12. Згідно відповіді Архівного відділу Бахмутської державної адміністрації Донецької області від 07.11.2024 №06-06/32 фонд Яковлівської сільської ради Бахмутського району в 2021 році передано на зберігання до Державного архіву Донецької області (акт приймання – передачі від 05.04.2021 №12). Відповідно до листа Державного архіву Донецької обласної державної адміністрації від 14.11.2024 №01-28/619 в фонді №75 «Яковлівська сільська рада. Виконавчий комітет с. Яковлівка Бахмутського району Донецької області» зберігаються документи за 1992-2016 рік. Спеціалістами Державного архіву області переглянуто відповідні документи за період 1993-1996 роки, рішень про зміну адрес не знайдено, одночасно виявлено рішення Яковлівської сільської ради народних депутатів від 20.03.1996 №44 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» в тому числі ОСОБА_1 . Державний архів області не має відповідного доступу до реєстрів земельних ділянок задля надання інформації про адресу та номер будинку, розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером 1420989900:02:000:00448. Згідно інформації наданої Соледарською міською військовою адміністрацією Бахмутського району Донецької області від 04.02.2025 № 470/01-12 у вказаного органу відсутні правові та технічні можливості присвоєння будинку ОСОБА_1 іншої адреси. Адміністративна будівля Соледарської міської ради була повністю знищена (згоріла) в результаті влучання артилерійського снаряду у липня 2022 року. Архівні документи (в тому числі по господарські книги та інша документація Яковлівської сільської ради) комунальної установи «Трудовий архів Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області», що знаходилися в архівних сховищах вказаної будівлі були повністю знищені пожежею. Надати довідку з по господарського обліку, щодо належності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 немає можливості, що підтверджується відповіддю Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 20.06.2025 №2312/01-12. Відповідно наданої інформації Соледарської міської військової адміністрації Бахмітського району Донецької області від 18.07.2025 №2722/01-12 на даний час вказаний орган не має доступу до Реєстру будівельної діяльності у зв`язку з тим, що відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, територія Соледарської міської територіальної громади, за винятком с.Яковлівка, включена до територій активних бойових дій, на території с.Яковлівка, не функціонують державні електронні інформаційні ресурси, в тому числі Реєстр будівельної діяльності, що унеможливлює присвоєння або упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна. Згідно інформації КП Бахмутське БТІ від 18.08.2025 №185 згідно облікової інформації станом на 31.12.2012 встановлена відсутність реєстрації права власності на об`єкт (об`єкти) нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи в реєстрі прав власності на нерухоме майно на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право власності за ОСОБА_2 , тобто зовсім іншою людиною, позивачу було відмовлено у проведенні реєстраційних дій. Позивач на даний час не може зареєструвати право власності на свій житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно так як виявлено дублювання адрес існуючих об`єктів нерухомості. Враховуючи, що за однією адресою знаходиться два житлових будинки, та відповідно до діючого законодавства, яке діяло на момент виникнення прав зареєстроване право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 на житловий будинок за ОСОБА_2 , тому позивач зареєструвати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на свій житловий будинок не має можливості. Без присвоєння нової адреси позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує його право власності на його житловий будинок, а наділена повноваженнями Соледарська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області не може присвоїти або упорядкувати нумерацію об`єкта нерухомого майна, який належить ОСОБА_1 , тому іншого способу, як звернутися до суду з позовом про визнання його права власності на житловий будинок з присвоєнням будинку та земельній ділянці нової адреси: АДРЕСА_1 . Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. В даному випадку існує спір про право власності на нерухоме майно та можливості реалізації зазначеного права , тому вказаний спір є приватно-правовим. Спір, що виник невизнання державою факту належності позивачам майна на праві власності через відсутність можливості присвоїти або упорядкувати нумерацію об`єкта нерухомого майна, що належить позивачу для реєстрації права власності відповідно до діючого законодавства та відсутністю запису про право власності в Державному реєстрі права власності, а належним відповідачем являється Соледарська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно.
19.02.2026 від представника позивача – адвоката Шевченко Л.О. надано додаткові пояснення у справі, згідно яких відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано. Враховуючи неможливість зареєструвати позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, присвоєння нерухомому майну, яке належить ОСОБА_1 нової адреси, за якою на цей час не зареєстровано права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , що не спричинить порушення прав ОСОБА_2 . На підставі чого, просить задовольнити позов про визнання прав власності на об`єкти нерухомого майна. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Феняка О.Р.
Ухвалою суду від 13.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 19.11.2025 після усунення позивачем недоліків, було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 11.03.2026 судом закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Позивач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином та завчасно. 
Представник позивача – адвокат Шевченко Л.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, просила їх задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином та завчасно. Надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Рішення просив прийняти на розсуд суду відповідно до чинного законодавства України. Відзиву на позов подано не було.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу.
Як вбачається з матеріалів справи в технічному паспорті, засвідченому начальником Артемівського БТІ Букреєм Г.П., виданому на житловий будинок індивідуального житлового будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , власником зазначено ОСОБА_1 .
Згідно рішення №69057607 від 29.08.2023 Державний реєстратор прав на нерухоме майно Яковенко С.М. Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області відмовила в проведені реєстраційних дій за заявою від 25.08.2023 за реєстраційним номером 56788114 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , через суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме за вказаною адресою зареєстровано право власності за іншою особою.
Згідно листа Державного архіву Донецької області від 14.11.2024 №01-28/619 в фонді №75 «Яковлівська сільська рада. Виконавчий комітет. с.Яковлівка Бахмутського району Донецької області» зберігаються документи за 1992-2016 рік. Спеціалістами рішень про зміну адрес не знайдено. Держархів області не має відповідного доступу до реєстрів земельних ділянок задля надання інформації про адресу та номер будинку, розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером 1420989900:02:000:00448.
Згідно рішення Яковлівської сільської ради народних депутатів №44 від 20.03.1996 «Про передання земельних ділянок в приватну власність» передано безоплатно в приватну власність земельні ділянки, зокрема ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,19 га.
Згідно висновку щодо визначення вірогідного значення ціни об`єкта житлової нерухомості та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 складає 109200 грн. (78400 грн. – житловий будинок з господарськими будівлями, 30800 грн. – земельна ділянка).
Згідно листа КП «Бахмітське бюро технічної інвентаризації» №185 від 18.08.2025 за результатами перевірки облікової інформації станом на 31.12.2012 встановлена відсутність реєстрації права власності на об`єкт (об`єкти) нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно листа Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 18.07.2025 №2722/01-12 на даний час вказаний орган не має доступу до Реєстру будівельної діяльності у зв`язку з тим, що відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, територія Соледарської міської територіальної громади, за винятком с.Яковлівка, включена до територій активних бойових дій, на території с.Яковлівка, не функціонують державні електронні інформаційні ресурси, в тому числі Реєстр будівельної діяльності, що унеможливлює присвоєння або упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна.
Згідно листа Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 04.02.2025 №470/01-12 відповідно до пункту 50 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 №690, упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів, тобто чинне законодавство України передбачує, що факт дублювання адрес існуючих об`єктів повинен бути виявлено та, відповідно, документально зафіксований, що, в умовах воєнного стану, активних бойових дій та тимчасової окупації території населених пунктів Соледарської міської територіальної громади, є неможливим. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено у судовому порядку встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області відсутні правові та технічні можливості присвоєння будинку ОСОБА_3 іншої адреси.
Згідно листа Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 20.06.2025 №2312/01-12 архівні документи (в тому числі по господарські книги та інша документація Яковлівської сільської ради) комунальної установи «Трудовий архів Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області», що знаходилися в архівних сховищах вказаної будівлі були повністю знищені пожежею. Надати довідку з по господарського обліку, щодо належності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 немає можливості.
Згідно листа Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 29.05.2025 №2009/01-12 вказаний орган не може надати інформацію щодо права власності на житло, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не наділений повноваженнями здійснювати будь-які дії щодо купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна приватної форми власності між фізичними особами.
Згідно листа Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 12.03.2024 №955/01-12 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується обліковими даними КП «Бахмутського БТІ» щодо державної реєстрації за реєстраційним номером №2-317 дата реєстрації 31.08.1994.
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 21.10.2009, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 
Згідно договору купівлі-продажу від 31.08.1994 ОСОБА_1 придбав житловий будинок розташований за АДРЕСА_2 , на вказаному договорі мається реєстраційний напис № 2-317 від 31.08.1994.
Згідно довідки №630 від 04.03.2024 КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» за обліковими даними КП «Бахмутське БТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 згідно договору купівлі продажу, посвідченого Першою Артемівською ДНК від 31.08.1994 про що зроблено запис в реєстраційній книзі №2-317 дата реєстрації – 31.08.1994.
Згідно листа №185 від 18.08.2025 КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» за результатами перевірки облікової інформації станом на 31.12.2012 встановлена відсутність реєстрації права власності на об`єкт (об`єкти) нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформаційної довідки №463103010 від 05.02.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, - відсутня інформація щодо об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформаційної довідки №430817859 від 11.06.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, - 29.11.2010 прийнято рішення про державну реєстрацію та внесено запис про приватну власність ОСОБА_2 , на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке виникло на підставі договору купівлі-продажу 3885 від 19.11.2010.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Право на застосування певного способу захисту порушеного права існує у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).
Захист порушених цивільних прав та інтересів є елементом механізму правового регулювання цивільних відносин, саме тих, у яких й відбулося порушення зазначених прав або інтересів особи. Такий захист цивільних прав та інтересів їх учасників є необов`язковим (факультативним) у структурі такого механізму, оскільки він з`являється лише за необхідності вирівнювання викривленого розвитку правового регулювання цивільних відносин з метою приведення їх у певний стан - відповідно до умов договору або положень законодавства.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV(далі - Закон № 1952-IV).
Згідно із п. 1 ч. 1ст. 2 Закону № 1952-IV- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною 3 цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч. 4ст. 3 Закону № 1952-IV).
За правилом абз. 4 ч. 5 ст. 3 Закону № 1952-IVдержавна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав.
Так, ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV врегульовано, що державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Статтею 24 Закону № 1952-IVпередбачено умови для відмови в державній реєстрації прав, зокрема, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 24 Закону).
Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що законодавцем чітко встановлено процедуру розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, яка включає в себе перевірку документів на предмет відповідності таким вимогам законодавства, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявності підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.
Відповідно до вимог ч.5 ст.26-3 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038-VI, адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, скасовується: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, скасування адреси у строк, визначений цією статтею. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, скасування адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад.
 
За таких умов присвоєння, зміна, коригування та скасування адреси відповідно до вимог закону відноситься до дискреційних повноважень органів місцевого самоуправління.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 висловлено правову позицію, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави.
У постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 363/4852/17 зроблено висновок, що державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.
Суд звертає увагу на те, що система державної реєстрації прав, яка проводиться відповідно до Закону № 1952-IV, запроваджена в Україні з 01 січня 2013 року, до цього часу державна реєстрація права власності та інших речових прав на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках, проводилася реєстраторами БТІ в Реєстрі права власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах), які зберігаються в БТІ. При цьому Закон про державну реєстрацію не розмежовує, чи була проведена реєстрація у Державному реєстрі прав, інших електронних реєстрах або на паперових носіях.
Тобто, до 2013 року державна реєстрація таких об`єктів нерухомого майна вже проводилася, але реєстр був паперовий і зберігався в архіві відповідного БТІ.
Судом констатує, що наявними в матеріалах справи документами право позивача на об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на житловий будинок та земельну ділянку підтверджується належними чином, та фактично ніким не оспорюється чи не визнається.
Питання неможливості реєстрації права власності позивача через відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями свідчить про наявність спору в площині правильності реєстрації речових прав, зокрема в позовній заяві позивач вказує на помилковість реєстрації права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу 3885 від 19.11.2010.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові №21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.
Оскільки позивач не погоджується з відмовою державного реєстратора у здійсненні реєстрації його права власності у відповідності до наявного правовстановлюючого документу, а також вважає помилковим реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , суд вважає, що саме оскарження рішення державного реєстратора призведе до потрібних результатів, наслідків, та дасть найбільший ефект, що буде ефективним способом захисту майнового права, тоді як звернення за визнанням права власності в порядку ст. 392 ЦК України, в даному випадку не призведе до такого результату.
Звертаючись з вимогами Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, позивачем не зазначено, яким саме чином вказана особа порушила права власності позивача.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення в повному обсязі виготовлено 17.04.2026. 

Суддя: О. Р. Феняк