Справа 524/16488/25
Провадження 2/524/1941/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2026          м. Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі
головуючого судді Мельник Н.П.,
з участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.С.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
До суду звернулося ТОВ «Споживчий центр» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та 2422,40 грн судового збору
На обґрунтування позову зазначено, що 23.04.2025 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферта) № 23.04.2025-100000108 (далі - договір), відповідно до умов якого споживачу наданий кредит в сумі 1000,00 грн на строк 217 днів. При отриманні первинної суми з ініціативи позичальника додатково видана кредитна сума, зазначена при укладенні додаткової угоди до договору. Кредитодавець та позичальник за взаємною згодою домовились збільшити суму кредиту. 
За додатковою угодою № 23.04.2025-100000108-1 від 23.04.2025 кредитодавець зобов`язується видати позичальнику кошти в сумі 3000,00 грн. Згідно додаткового договору внесені зміни до договору № 23.04.2025-100000108, а саме: сума кредиту становить 4000,00 грн, що складається з усіх траншів зазначених у договорі та в укладених сторонами додаткових договорах, як наслідок у зв`язку зі збільшенням суми кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок. 
Свої зобов`язання за кредитним договором Товариство виконало, надавши позичальнику кредитні кошти. Відповідач зобов`язання не виконував, внаслідок чого станом на дату подання позову утворилась заборгованість на загальну суму 13130,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4000,00 грн, по процентам - 6050,00 грн, комісії за надання кредиту - 360,00 грн, 720,00 комісії - за обслуговування, 2000,00 грн - неустойки.
31.12.2025 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
05.01.2026 відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
20.01.2026 через систему "Електронний суд" надійшла заява представника відповідача (адвоката) Пузіна Д.М. про ознайомлення із матеріалами справи.
05.02.2026 судове засідання не відбулося по причині знеструмлення електромережі суду (акт керівника апарату суду № 26 від 05.02.2026).

09.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого позов не підлягає задоволенню.
Сторона відповідача зазначає, що кредитний договір № 23.04.2025-100000108 від 23.04.2025 з ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді не укладався відповідачем та не підписувався ним, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував. Матеріали справи містять копію договору № 23.04.2025-100000108 від 23.04.2025, позивачем зазначено, що його підписання здійснене клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором без долучення доказів, що прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Позивачем не додані докази про ідентифікацію особи під час реєстрації в системі фінансової установи, підтвердження того, що особа самостійно ввела свої персональні дані (прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, паспортні дані, реквізити банківської
картки), які співпадають з її ідентифікаційними даними. Не надано технічних доказів, зокрема лог-файлів (журналів дій) із детальними записами дій користувача в системі (ІP-адресу, з якої здійснювався доступ до системи, дату, час операцій, включаючи запит на одноразовий ідентифікатор, його отримання та введення, інформацію про пристрій (тип браузера, операційна система), з якого здійснювався доступ). Не надано доказів відправки та отримання SMS-повідомлення про підтвердження від оператора мобільного зв`язку про відправку одноразового ідентифікатора на конкретний номер телефону та його доставку, не надано підтвердження того, що вказаний номер телефону належить відповідачу. Відсутні докази того, що одноразовий ідентифікатор надісланий на фінансовий номер телефону, який належить особі (тобто номер, прив`язаний до її банківської картки або іншим чином ідентифікований як її особистий); скріншоти та записи екрану в процесі укладення договору.
Представник відповідача зазначає, що невідомо як взагалі відбувалась ідентифікація за номером телефону, оскільки позивачем наданий додаток до позову (скриншот BankID) у вигляді «Інформації отриманої з центрального вузла системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача», на другому аркуші якого зазначена дата верифікації 22.04.2025, а не 23.04.2025 як день отримання кредиту, зазначений позивачем, а також номер телефону позичальника 380000000000.
На думку сторони відповідача договір не узгоджений сторонами, оскільки в ньому зазначено про те, що з боку позикодавця він підписаний за допомогою ЕЦП (КЕП), проте перевіркою зазначеного файла через систему Центрального засвідчувального органу https://czo.gov.ua встановлено відсутність електронних підписів взагалі.
Крім того, як зазначає представник відповідача, в матеріалах справи відсутні перший кредитний договір, додаткові угоди до нього. Серед наявних доказів надано лише оферту та примірну пропозицію, які не являються кредитним договором. Відсутні паспорти споживчого кредиту по двом окремим траншам.
Посилаються на те, що відповідно до постанови Національного банку України від 28.07.2020 № 107 «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», у додатку 2 до якого визначений порядок ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта), що здійснюється установами фінансового моніторингу, недотримання яких відповідно до ст. ст. 215, 236 ЦК України договір є нікчемним, а саме: 
шляхом отриманян від фізичної особи копії ідентифікаційного документа (копії сторінок ідентифікаційного документа, що містять ідентифікаційні дані), на яку накладений КЕП клієнта або
шляхом здійснення фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи з подальшим накладенням КЕП уповноваженого працівника установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото або
шляхом отримання копії ідентифікаційного документа або опитувальника, на який накладений КЕП клієнта.
Представник відповідача зазначає, що серед додатків до позову наявні квитанції до платіжнихінструкцій від ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про зарахування 1000,00 грн та до платіжної інструкції про зарахування 3000,00 грн. Проте самих платіжних інструкцій, як доказів перерахування коштів позичальнику, не надано. Не долученийдоговір про надання послуг ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» для ТОВ «Споживчий центр». Відсутні докази на підтвердження перерахування коштів відповідачу від ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 23.04.2025-100000108 від 23.04.2025 та отримання саме відповідачем зазначених коштів. Не надані платіжні інструкції про перерахування коштів на рахунок відповідача.
Позивачем не надана електронна копія кредитного договору № 23.04.2025-100000108 від 23.04.2025 з додатками, яка мала б бути підписана відповідачем та кредитодавцем та оформлена відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".
На переконання сторони відповідача матеріали справи не містять доказів фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Розрахунки заборгованості за договором є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей про передачу таких коштів відповідачу. Не долучена виписка по рахунку відповідача. 
Заборгованість за відсотками позивач просить стягнути в сумі 6050,00 грн, що значно перевищує розмір боргу (тіло кредиту) за кредитом.
Сторони відповідача ставила під сумнів відповідність (та існування) поданих паперових (та електронних) копій електронних доказів, долучених до позову, оригінали яких клопотав витребувати у позивача, про що надав писмьвое клопотання.

16.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої просив позовні вимоги задовольнити, розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Представник позивача зазначив, що відповідачем документи, що складають кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого в смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий. Саме його використано відповідачем для підписання договору. Відповідач не заперечував, що відповідний засіб зв`язку належить йому або, що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб
зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. 
Відповідачем та позивачем досягнута згода щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Зазначене підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідачем не спростувані.
Підписуючи оферту відповідач підтвердив факт, що він розуміє умови на яких укладається договір: "Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення): для підписання та укладання договору введіть код з смс – повідомлення, яке було відправлене на Ваш фінансовий номер".
У відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), відповідачем підтверджено розуміння та чіткість умов укладання договору: "Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс повідомлення): для підписання та укладання договору введіть код з смс – повідомлення, яке було відправлене на Ваш фінансовий номер".
Відповідач підтвердив факт ознайомлення зі змістом кредитного договору, погодився на відповідні умови кредитування. Відповідачем не надані відомості щодо оскарження умов кредитного договору у судовому порядку.
Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується листом ТОВ «УПР» про перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначений ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет-еквайрингу "iPay".
Відповідачем при оформленні заявки зазначений повний номер картки (електронного платіжного засобу відповідача), але відповідно до Постанов Правління Національного банку України позивач не може зазначати та зберігати у договорах, інших документах повний номер особистого електронного платіжного засобу відповідача.
До суду надані електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору, підписані одноразовим ідентифікатором, що містить номер особистого електронного платіжного засобу вдповідача. 
Електронний платіжний засіб відповідач зазначав самостійно в системі, інша інформація щодо рахунку відповідача у позивача відсутня, оскільки зазначена інформація є банківською таємницею, якою володіє виключно банк-емітент картки.
Сторона позивача наголосила, що зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, сторона відповідача не надала виписки по рахунках відповідача в банківських установах, у тому числі по рахунку, який відповідач зазначив в договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача. Заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам.
ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, є фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, тому наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі.
Будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв.
При проходженні автентифікації (введенні пароля до інтернет-банкінгу, обраного відповідачем та підтвердження надання даних через систему BankID від абонента-ідентифікатора позивачу), встановлена особа відповідача шляхом отримання відповідних даних, перелік яких визначений в електронній анкеті cпецифікації взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом Системи BankID Національного банку. Успішне проходження процедури багатофакторної автентифікації користувачем є обов`язковою умовою для передавання його даних абоненту - надавачу послуг/абоненту - надавачу послуг зі спеціальним статусом. Процедура заміни раніше збереженого фінансового номера телефону користувача, який використовується під час багатофакторної автентифікації користувача, має здійснюватися абонентом-ідентифікатором за фізичної присутності користувача або з використанням одного з не обмежених лімітами способів верифікації, визначених Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65 зі змінами. При подачі позовної заяви додані відомості щодо ідентифікації відповідача через систему Bank ID. Такі відомості були отримані у порядку і у формі, що передбачені Специфікацією взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом Системи BankID Національного банку України, затвердженою Рішенням Ради Системи BankID Національного банку України (протокол від 20.09.2022 № В/57-0003/75064 зі змінами (протоколи від 09.01.2023 №В/57-0002/3089), що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин. Відтак, від центрального вузла системи BankID Національного банку України отримані зокрема дані, які однозначно ідентифікують відповідача.
Заперечуючи про належність проведення ідентифікації відповідач не підтвердив це відповідними засобами доказування.

18.03.2026 ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні, задоволено частково клопотання представника відповідача. Витребувати від позивача оригінали електронних доказів.
25.03.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів та пояснень на виконання ухвали суду від 18.03.2026.
У зазначеному клопотанні представник позивача зазначає, що електронний кредитний договір, частиною якого є відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), укладається у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 23.04.2025, з якими він попередньо ознайомився. Підписував та укладав кредитний договір на вказаних умовах за допомогою одноразового ідентифікатора. 
На вимогу суду стороною позивача долучені оригінали:
пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта); 
заявки кредитного договору № 23.04.2025 100000108 від 23.04.2025 (кредитної лінії);
відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 23.04.2025 100000108 від 23.04.2025 (кредитної лінії), 
електронний варіант додаткової угоди до кредитного договору 23.04.2025-100000108-1 від 23.04.2025.
Щодо оригіналу платіжної інструкції № 20201-1391-21490076 від 23.04.2025 від ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" про перерахування 1-го траншу в сумі 1000,00 грн та оригіналу платіжної інструкції № 20206-1391-212203114 від 28.04.2025 від ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" про перерахування 2-го траншу в сумі 3000,00 грн, представником позивача повідолено, що видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією про перерахунок коштів від 23.04.2025, що є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу.
Відповідно до п. 10 ч. 1. Закону України «Про платіжні послуги» еквайринг - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі. Згідно ст. 37 зазначеного Закону еквайринг здійснюється еквайром на підставі договору, укладеного з отримувачем, з урахуванням вимог законодавства. 
Таким чином, кредитодавцем перераховані кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. 
ТОВ "Споживчий Центр" не володіє оригіналами зазначених платіжних інструкцій, тому оригінали даних доказів не можуть бути надані.
Щодо оригіналу повного розрахунку заборгованості за кожен день користування кредитними коштами позичальником стороною позивача зазначено, що оригінал цього документа направлений суду рекомендованим листом через АТ «Укрпошта» з описом вкладення.
26.03.2026 судом отримано від представника позивача засобами поштового зв`язку оригінал розрахунку заборгованості за кредитним договором.
У судове засідання не з`явилися:
представник позивача, про місце, день, час розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити;
відповідач, про дату, час, місце судового розгляду повідомлений належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судових повісток відповідачу є день проставлення у поштових повідомленнях відміток про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Надано відзив на позовну заяву
З`ясувавши обставини, на які посилається сторона позивача та сторона відповідача, як на підставу відповідно позовних вимог та заперечень щодо них, оцінивши докази на їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків.
Установлено, що 23.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферта) № 23.04.2025-100000108, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в сумі 4000,00 грн на строк 217 днів.
Згідно заявки кредитного договору від 23.04.2025 № 23.04.2025-100000108, підписаної відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора "Е288", цей електронний кредитний договір, частиною якого є вказана заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Зявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 23.04.2025 за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику наданий кредит на таких умовах: дата надання / видачі кредиту - 23.04.2025; сума кредиту - 1000,00 грн, строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 25.11.2025.
Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (далі – «чергові періоди») (п. 6 заявки).
Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт" (п. 7 заявки).
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9 % від суми кредиту та дорівнює 90,00 грн, що розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів (п. 8 заявки).
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 90 грн у кожному з 2-х чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2-х чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит (п. 9 заявки).
Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка становить 0,84 % = (1820 / 1000) / 217 ? 100 % (п. 12 заявки).
Відповідь позичальника містить аналоігчні умови кредитування, зазначені в заявці.
Згідно оферти кредитного договору від 28.04.2023 № 23.04.2025-100000108 про укладення додаткового договору № 23.04.2025-100000108-1, підписаної відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора "K945", сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту та внести такі зімни до договору:
сума кредиту з дати укладення цього додаткового договору становить 4000,00 грн, що складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові Транші);
кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш в сумі 3000,00 грн;
дата надання / видачі кредиту (2-го траншу) - 28.04.2025; 
спосіб надання - перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_1 ;
днем надання кредиту (2-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунка кредитодавця;
строк, на який надається кредит (2-й транш) - 212 днів з дати його надання; 
комісія за надання 2-го траншу - 9 % від суми 2-го траншу, що дорівнює 270,00 грн;
комісія за обслуговування кредиту з дати укладення додаткового договору встановлюється в сумі 360,00, починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується комісія за обслуговування, не змінюються цим додатковим договором,
у зв`язку зі збільшенням суми кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, що з дати укладення цього додаткового договору становить 0,84 % (7130 / 4000) / 212 ? 100 %), де орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 11130,00 грн, загальні витрати за споживчим кредитом - 7130,00 грн.
Відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору містить аналогічні умови, що й оферта від 28.04.2023.
Факт перерахування коштів стверджується:
платіжною інструкцією № 20201-1391-21490076 від 23.04.2025 від ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" про перерахування 1-го траншу в сумі 1000,00 грн,
платіжною інструкцією № 20206-1391-212203114 від 28.04.2025 від ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" про перерахування 2-го траншу в сумі 3000,00 грн.
Кредитний договір та додатковий договір укладені в формі електронних документів, підписаних відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора "Е288" та "K945", що надіслані смс-повідомленням відповідачу на його номер мобільного телефону, вказаний ним у заяві на отримання кредиту та введений ним у відповідне поле на сайті.
Відповідач зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на момент подання позову утворилася на суму 13130,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4000,00 грн.
Відповідачем не долучені належні та допустимі докази на спростування позиції позивача.
Щодо стягнення заборгованості за процентами.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦК України).
Згідно умов договору та додаткового договору дата повернення (виплати) кредиту - 25.11.2025; процентна ставка "Стандарт"- 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, процентна ставка "Економ" - 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт".
Згідно додаткового договору дата надання / видачі кредиту (2-го траншу) - 28.04.2025; денної процентної ставка з дати укладення цього додаткового договору становить 0,84 %.
Згідно розрахунку заборгованості нарахування процентів за користування кредитним коштами здійснювалося таким чином:
за період з 23.04.2025 по 24.07.2025 включно у розмірі 1 % в день,
за період з 25.07.2025 по 25.11.2025 включно у розмірі 0,5 % в день.
Таким чином, зазначений розмір денної процентної ставки відповідає вимогам Закону України "Про споживче кредитування", нарахований в межах строку дії договору та додаткового договору, підлягає стягненню із відповідача.
Щодо стягнення із відповідача комісії за надання кредиту в сумі 360,00 грн.
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9 % від суми кредиту та дорівнює 90,00 грн, що розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів (п. 8 заявки кредитного договору від 23.04.2025 № 23.04.2025-100000108).
Комісія за надання 2-го траншу - 9 % від суми 2-го траншу та дорівнює 270,00 грн (додатковий договір № 23.04.2025-100000108-1 від 28.04.2023).
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», ст. 11 якого викладена в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту, до яких включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банківської установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту, яка може включати плату за надання інформації про стан кредиту, що споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Протилежна умова договору є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 по справі № 204/224/21.
Виходячи з аналізу п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», викладених у постанові від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
З урахуванням наведеного комісія за надання кредиту в сумі 360,00 грн підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення із відповідача комісії за обслуговування кредиту в сумі 720,00 грн.
Згідно п. 9 заявки кредитного договору від 23.04.2025 № 23.04.2025-100000108 комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 90,00 грн у кожному з 2-х чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2-х чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів (
Комісія за обслуговування встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості (п. 9 заявки кредитного договору від 23.04.2025 № 23.04.2025-100000108).
До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит (п. 9 заявки кредитного договору від 23.04.2025 № 23.04.2025-100000108).
Комісія за обслуговування кредиту з дати укладення додаткового договору встановлюється в сумі 360,00, починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується комісія за обслуговування, не змінюються цим додатковим договором (додатковий договір № 23.04.2025-100000108-1 від 28.04.2023).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно додатку 1 Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 по справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/ або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». 
Позивачем не зазначено та не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення кредитного договору. 
За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково - касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому не підлягає стягненню з відповідача комісії за обслуговування кредиту в сумі 720,00 грн.
Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21.
Щодо стягнення неустойки в сумі 2000,00 грн.
З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану"» в Україні введений режим воєнного стану.
Законом України № 2120-IX від 15.03.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений п. 18, згідно якого у період дії воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику наданий кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі викладеного, вимога щодо стягнення з відповідача неустойки в сумі 2000,00 грн задоволенню не підлягає.
Суд погоджується із доводами сторони позивача, що електронний кредитний договір, частиною якого є відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), укладається у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно прийняв (акцептував) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 23.04.2025, з якими він попередньо ознайомився. Підписував та укладав кредитний договір на вказаних умовах за допомогою одноразового ідентифікатора. 
На вимогу суду стороною позивача долучені оригінали:
пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта); 
заявки кредитного договору № 23.04.2025 100000108 від 23.04.2025 (кредитної лінії);
відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 23.04.2025 100000108 від 23.04.2025, 
електронний варіант додаткової угоди до кредитного договору.
Під час перевірки в судовому засіданні через онлайн сервіс створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису Центрального засідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України за посиланням https://czo.gov.ua/verify заявки, оферти та акцепта від 23.04.2025, установлено таке:
результат перевірки підпису - підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено,
підписувач - Почтовик Руслан Вікторович, керівник проектів ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", код ЄДРПОУ 37356833.
Під час перевірки в судовому засіданні через онлайн сервіс створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису Центрального засідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України за посиланням https://czo.gov.ua/verify оферти та акцепта від 28.04.2025, установлено таке:
результат перевірки підпису - підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено,
підписувач - Почтовик Руслан Вікторович, керівник проектів ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", код ЄДРПОУ 37356833.
Суд погоджується із доводами сторони позивача щодо оригіналу платіжних інструкцій ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" № 20201-1391-21490076 від 23.04.2025 та № 20206-1391-212203114 від 28.04.2025 про те, що видача кредитних підтверджується квитанцією про їх перерахунок, що є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу.
Відповідно до п. 10 ч. 1. Закону України «Про платіжні послуги» еквайринг - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі. Згідно ст. 37 зазначеного Закону еквайринг здійснюється еквайром на підставі договору, укладеного з отримувачем, з урахуванням вимог законодавства. 
Суд погоджується із доводами сторони позивача, що стверджується матеріалами справи, що кредитодавцем перераховані кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. ТОВ "Споживчий Центр" не володіє оригіналами зазначених платіжних інструкцій, тому оригінали даних доказів не можуть бути надані.
Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. 
Відповідачем протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. 
Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним(ми).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02.10.2018, № 917/1307/18 від 23.10.2019.
Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані.
У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010).
Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України).
Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення («Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006).
Оскільки позов задоволений частково на суму 10410,00 грн (79,28 % від 13130,00 грн), з відповідача на користь позивача слід стягнути 1920,48 грн (79,28 % від 2422,40 грн) судового збору, сплаченого за подання позову на підставі ч. 1ст.141 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 77 - 80, 141, 247, 259, 263 - 265, 280 - 284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 23.04.2025 № 23.04.2025-100000108 із змінами від 28.04.2023 № 23.04.2025-100000108-1 на загальну суму 10410 грн 00 коп та 1920 грн 48 коп судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменчування сторін:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133А;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           Н.П. Мельник