Справа №: 272/435/26
Провадження № 3/272/129/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Волков І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка матеріали справи що надійшли з відділення поліції № 1 Бердичівського районного відділу поліції ГУНП у Житомирській області про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, -
за ст.. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Що 03.03.2026 о 14 годині 27 хв. в м. Андрушівка Бердичівського району по вул. Зазулінського, 20 водій автомобіля Scoda Superb державний номерний знак НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 , під час руху заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, не звернулася до інших осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на інший автомобіль, що належить ОСОБА_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. За що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Також, 03.03.2026 в м. Андрушівка Бердичівського району по вул. Зазулінського, 20 водій автомобіля Scoda Superb державний номерний знак НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 скоївши ДТП, залишила місце події, відповідальність за вказане передбачена ст.. 122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину повністю визнала та зазначила, що додаткових пояснень з приводу вчиненого немає.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, зокрема: 
протоколи про адміністративне правопорушення серія ЕПР1№ 629129 та серія ЕПР1№ 629092 від 03.03.2026.
рапорт від 03.03.2026 про реєстрацію події ДПТ в ЄО за №850;
схему місця ДТП, яка сталася 03.03.2026 по вул. Зазулінського, 20 м. Андрушівка Житомирської області;
письмові пояснення ОСОБА_1 ;
пояснення ОСОБА_2 ;
копію паспорта та копію посвідчення водія ОСОБА_1 .
Отже, дослідивши матеріали справи,суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до положень ст. ст.245,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, ст. 124 КУпАП встановлено у судовому засіданні, а також доведено дослідженими матеріалами справи та доданим відеозаписом. 
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищевикладене та оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.
Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ст.. 122-4, ст.. 124 КУпАП, у відповідності до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Положенням ст.23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена мета адміністративного стягнення: адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Тож, покарання виступає необхідним засобом виховного характеру стосовно правопорушника та запобіганням правопорушенням.
Провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 7 КУпАП, повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність порушника за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 34 КУпАП є визнання вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність порушника за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Оцінивши обставини скоєння правопорушень за ст.. 122-4, ст.. 124 КУпАП та особу порушниці, вважаю за необхідне піддати її штрафу в дохід держави у розмірі, передбаченому ст.122-4 КУпАП.
При обранні виду адміністративного стягнення з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400грн.).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн..
Керуючись ст. ст. 9, 33-36, 39, 40-1,122-4,124, 251-252, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачені ст.122-4, ст.124 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп.( три тисячі чотириста гривень 00 коп.) в дохід держави.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн. (р/p UA908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ 37993783, отримувач - ГУК у м. Києві / м. Київ/ 22030106, банк отримувача - Казначейство України( ел.адм.подат).
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:	І. М. Волков