Справа № 359/8814/25
Провадження № 1-кп/359/288/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , заставодавця ОСОБА_6 
розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження (№ 12025111100001400 від 09.07.2025, № 12025111100002061 від 12.11.2025, №12025111100002188 від 03.12.2025) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
в с т а н о в и в : 
05.07.2025, о 18 год. 45 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на 6-му поверсі, у під`їзді № 5 за адресою: АДРЕСА_3 , виник кримінальний протиправний намір на таємне викрадення велосипеду «Мaxx Pro F100, 26» біло-рожевого кольору, належного ОСОБА_7 . 
Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, ОСОБА_4 перебуваючи на 6-му поверсі, у під`їзді № 5 за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Старокиївська, 99, діючи умисно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відімкнув невстановленим слідством предметом замок із велосипеду «Мaxx Pro F100, 26» біло-рожевого кольору який був пристебнутий до металевої решітки, з яким з місця вчинення злочину втік. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 6833 гривень 33 копійки.
Крім цього, 09.11.2025, близько 07 год. 00 хв., у період дії воєнного стану, ОСОБА_4 проходив повз огороджену прибудинкову територію таунхаусу за адресою: АДРЕСА_4 та помітив, що вхідні металеві ворота відкриті, а на вказаній території стоїть велосипед марки «THRILLER» чорно-червоного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 09.11.2025, близько 07 год. 00 хв., у період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу через відкриті вхідні металеві ворота зайшов на прибудинкову територію, підійшов до велосипеду марки «THRILLER» чорно-червоного кольору вартістю 3466 грн. 67 коп., який не був скріплений металевим ланцюгом та замком до металевої конструкції, та викотив його з прибудинкової території. Після чого ОСОБА_4 відразу сів за кермо даного велосипеда та поїхав у невідомому напрямку, залишивши місце вчинення злочину з викраденим майном, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3466 грн. 67 коп.
Також, 26.11.2025, о 16 год. 20 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на 4-му поверсі, у під`їзді № 5 за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Старокиївська, 99, виник кримінальний протиправний намір на таємне викрадення велосипеду «Discovery Bastion AM DD 2024, 26» кольору Хакі, належного ОСОБА_9 . 
Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, ОСОБА_4 перебуваючи на 4-му поверсі, у під`їзді № 5 за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Старокиївська, 99, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до велосипеду марки Discovery Bastion AM DD 2024, 26» кольору Хакі, вартістю 6000 гривень, який не був скріплений металевим ланцюгом та замком до металевої конструкції, викотив його, та втік з місця вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6000 гривень 00 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів та показав, що дійсно перебуваючи на 6-му поверсі, за адресою: АДРЕСА_3 , викрав велосипед, який був пристебнутий замком до металевої решітки. Також повідомив, що в листопаді 2025 зайшов на прибудинкову територію таунхаусу за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 29 звідки викотив велосипед, сів за кермо та поїхав. Крім того в кінці листопада 2025 він перебуваючи на 4-му поверсі, у під`їзді № 5 за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Старокиївська, 99, підійшов до велосипеду, який не був скріплений металевим ланцюгом та замком до металевої конструкції, викотив його, та втік з місця вчинення злочину. З вартістю матеріальної шкоди спричиненої кримінальними правопорушеннями погодився. Повідомив, що повністю відшкодував шкоду за завданні потерпілим збитки.
Обвинувачений, його захисник та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Суд встановив, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 за злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 роки. Разом з тим ухвалою суду від 15.10.2024 засудженого ОСОБА_4 звільнено від покарання призначеного за вироком від 14.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння. З огляду на викладене, суд виключає кваліфікуючу ознаку повторність у кримінальному провадженні № 12025111100001400 від 09.07.2025 (епізод крадіжки від 05.07.2025).
Відповідно до ст. 32 КК повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК. У ст. 33 КК зазначено, що сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом. При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, пов`язані з таємним викраденням чужого майна (епізоди 05.07.2025, 09.11.2025, 26.11.2025) відповідають одному і тому самому складу злочину, а тому їх кваліфікація здійснюється за однією частиною статті Особливої частини КК України. 
ОСОБА_4 вчинив крадіжку в період війни, яка триває в Україні. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався. Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб. Тому, суд погоджується із висновком сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину в умовах воєнного стану. 
Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною. 
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, засудив свою поведінку, повністю відшкодував завдану злочином шкоду, а тому суд вважає, що обставинами які пом`якшують покарання слід визнати щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Крім того від заставодавця ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому вона просить після припинення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 здійснити перерахування застави у повному обсязі з рахунку ТУ ДСА України в Київській області на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України. Обвинувачений ОСОБА_4 згідний з позицією заставодавця. Враховуючи вищевикладене суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання. Так, у постанові (справа № 442/2407/22) від 19.07.2023 Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду зробив висновок, що перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗС України може розглядатися судом як пом`якшувальна обставина. З огляду на зазначене, суд визнає добровільне розпорядження внесеними у якості застави коштами в розмірі 166400 гривень шляхом їх звернення на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. 
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочини проти власності. Згідно із наданої прокурором довідки про судимість обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. За місцем проживання характеризується з посередньої сторони, до адміністративної відповідальності не притягувався. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачена не перебуває. 
З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, визнання ним вини, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. 
У судовому засіданні прокурор та захисник просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування основного покарання з випробуванням. В обґрунтування своєї позиції учасники провадження послалися на те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, повністю відшкодував шкоду та здійснив добровільне перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ.
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України. Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.
На думку суду, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування основного покарання, у зв`язку із чим на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази відсутні. Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України, слід залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд 
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_4 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2026 скасувати.
Заставу в сумі 166400 гривень, що внесена за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Київській області (ЄДРПОУ 26268119) на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2026 (справа № 359/8814/25), за клопотанням заставодавця ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (Банк: Національний банк України; МФО 300001; рахунок № UA843000010000000047330992708; код ЄДРПОУ 00032106; отримувач: Національний банк України).
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1