Головуючий І інстанції: С.О. Удовіченко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 р. 	Справа № 440/6666/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2025, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/6666/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:
Визнати дії та рішення відповідача стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” - протиправними та скасувати рішення (протокол/розпорядження) №916310168069 від 15.02.2022 та позначку в “особливостях” пенсійної справи позивача “не підлягає МП. признач, за ріш. суду в твердому розмірі”, а в графі ознаки роботи - “Працює”.
Зобов`язати відповідача для розрахунку пенсії позивача усунутись від опрацювання справи позивача в режимі “макетної обробки”; поновити виплату пенсії та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по 22.03.2018 рік з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до статей 27, 28 та частини другої, третьої статті 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-ІУ та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсної на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу, з компенсацією втрати частини доходів та за винятком сплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі № 440/6666/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії ОСОБА_1 не передбаченого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по 22.03.2018 рік, з урахуванням її осучаснення, відповідно до статей 27, 28 та частин другої, третьої статті 42 та пунктів 41, 43 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році".
14.08.2025 до суду надійшла заява від представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій представник позивача просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати у десятиденний строк до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 в адміністративній справі № 440/6666/24.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 17.02.2024 по справі №440/6666/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протягом трьох місяців подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2024 по справі №440/6666/24, у тому числі й документально підтверджену інформацію щодо поновлення, здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по 22.03.2018 рік, з урахуванням її осучаснення, відповідно до статей 27, 28 та частин другої, третьої статті 42 та пунктів 41, 43 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році".
01.12.2025 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі № 440/6666/24.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 у справі №440/6666/24.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі № 440/6666/24 протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали.
Не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 у справі № 440/6666/24 та відмовити у прийнятті звіту від 01.12.2025 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024; постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, заявник указує, що виплата пенсії за період з 07.10.2009 року у розмірі 1132,77 грн, та з 01.08.2018 року у твердому розмірі 107,00 грн, у режимі «макетної обробки» не відповідає змісту та меті судового рішення, а отже свідчить про його фактичне невиконання. Зазначає, що прийняття звіту, який не підтверджує фактичного виконання рішення, є порушенням принципу обов`язковості судових рішень та зводить судовий захист до формальності. Виплата пенсії у 2025 році у розмірах, еквівалентних 2009 року, без індексації, порушує статтю 46 Конституції України.
Просить звернути увагу, що заробітна плата позивача за період з 07.10.2009 по 2019 рік згідно рішення відповідача становить твердий розмір - 1756,56 - отже пенсія позивача за цей період не проіндексована. Вказує, що відповідач не здійснив поновлення та виплату пенсії позивача за період з 07.10.2009 року по теперішній час на банківський рахунок з врахуванням її осучаснення, перерахунків, індексації, надбавок та в розмірі на момент виплати пенсії
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом установлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі № 440/6666/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії ОСОБА_1 не передбаченого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по 22.03.2018 рік, з урахуванням її осучаснення, відповідно до статей 27, 28 та частин другої, третьої статті 42 та пунктів 41, 43 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році".
В обґрунтування поданого звіту відповідач зазначає, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 № 440/6666/24, яке набрало законної сили 15.11.2024, ОСОБА_1 проведено поновлення та перерахунок пенсії. З 07.10.2009 року пенсія розрахована з урахуванням стажу роботи 43 роки 3 місяці 19 днів (коефіцієнт стажу 0.4325, *1,35 =0,58388) та заробітної плати з 01.07.1991 року по 30.06.1996 рік. (коефіцієнт заробітку 1,92349). Обчислення пенсії проведено Розмір пенсії за віком становив — 1043.13грн, доплата за 18 років понаднормового стажу - 89.64 грн., загальний розмір пенсії — 1132.77 грн. З 01.05.2012 року проведено осучаснення заробітної плати в розмірі — 1197.91грн., відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012. Показник середньої заробітної плати по Україні - 1197.91 грн. Розмір пенсії за віком становив — 1345.36 грн., доплата за 18 років понаднормового стажу - 137.52 грн., загальний розмір пенсії — 1482.88 грн. З 01.10.2017 року проведено осучаснення заробітної плати в розмірі- 3764.40 грн., зменшення величини оцінки страхового стажу до 1%, з якого обчислена пенсія. Розмір пенсії за віком становив — 3131.64 грн, доплата за 18 років понаднормового стажу - 137.52 грн., загальний розмір пенсії — 3324.96 грн. Також на виконання рішення суду було нараховано заборгованість за період з 07.10.2009 по 22.03.2018 в сумі 100990,98 грн., яку було перераховано на банківський рахунок ОСОБА_1 , відкритий у відділенні АТ КБ “Приватбанк”, в березні 2025 року. Інформація про повернення банківською установою вказаних коштів в управлінні відсутня.
У запереченнях на звіт представник позивача зазначив, що звіт відповідача не містить жодних доказів здійснення перерахунку доплати пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по 22.03.2018 року у відповідності до встановлених судовим рішенням зобов`язань, тобто факт здійснення перерахунку пенсії без застосування окремого порядку поновлення пенсії відповідач до звіту від 01.12.2025 року додав розрахунок пенсії позивача після здійсненого відповідачем перерахунку, а саме №916310168069 від 10.02.2025 року, за період починаючи з 07.10.2009 року по 08.12.2019 року з якого вбачається, що розрахунок пенсії здійснено саме із застосуванням окремого порядку поновлення пенсії - та з врахуванням рішення суду від 17.17.2024 року по справі №440/6666/24, яким вже визнано судом протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії ОСОБА_1 на передбаченого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. З огляду на те, що заробітна плата Позивача за період з 07.10.2009 по 2019 рік згідно рішення відповідача становить твердий розмір - 1756,56 - отже пенсія позивача за цей період не проіндексована. А отже рішення суду в цій частині залишається не виконаним. Факт невчинення жодних дій на виконання рішення суду підтверджується також наданими відповідачем розрахунками заборгованості та рішеннями/протоколами №163750005022 від 01.08.2023 року та від 04.09.2023 з яких вбачається, що відповідач не здійснив виконання рішення суду від 05.04.2023 оку, а саме: не перерахував пенсію з 20.09.2017 по 01.03.2021 рік і залишив її в твердому розмірі 1782,17 грн; не здійснив перерахунок пенсії в розмірі станом на день його здійснення; не нарахував індексацію; не нарахував надбавку за понаднормовий стаж 8 років; не нарахував доплату 70 річним. Наголошує, що здійснення неналежного перерахунку пенсії позивачки призвело до здійснення відповідачем неналежного розрахунку суми компенсації втрат частини доходів за період з 20.09.2017 року по 30.08.2021 року. Прийняття звіту про виконання рішення суду в частині здійснення нарахування компенсації, неможливе без встановлення факту належного виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії позивачки.
Позивач, уважаючи, що наявний беззаперечний факт того, що рішення за цією адміністративною справою суб`єктом владних повноважень не виконується, звернувся до суду із заявою у порядку ст. 382 КАС України.
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 16.12.2025, суд першої інстанції виходив з того, що суд не зобов`язував відповідача здійснювати перерахунок пенсії по макетній справі.
Також на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду надано Список №1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТР КБ "ПриватБанк" за період №8 із 04.03.2025 по 25.03.2025 на суму 104968,72 грн. З аналізу викладеного вище суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду виконано не в повній мірі, з урахуванням чого прийняв звіт з одночасним встановленням нового строку на подання звіту протягом трьох місяців з дня отримання боржником повідомлення про цю ухвалу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України”, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Також Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 за №4094-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” (далі також - Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції та доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382-3 КАС України).
Зі змісту наданого до суду звіту про виконання судового рішення встановлено, що після проведеного перерахунку на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі №440/6666/24 розмір пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 по 30.04.2012 не змінився та становив 1043,13 грн, розмір пенсії з 01.05.2012 по 30.09.2012 становив 1345,36, з 01.10.2012 по 30.11.2012 становив 1482,88, з 01.12.2012 по 30.09.2017 не змінився та становив 1345,36, з 01.10.2017 по 22.03.2018 не змінився та становив 3131,64. Вид перерахунку пенсії: макетна обробка (т. 1 а.с.33-35). 
Як зазначає представник позивача у запереченнях на звіт, виплата пенсії за період з 07.10.2009 року у твердому розмірі, у режимі «макетної обробки» не відповідає змісту та меті судового рішення, а отже свідчить про його фактичне невиконання. Відповідач протиправно не здійснив перерахунок пенсії в розмірі станом на день його здійснення, не нарахував індексацію, не нарахував надбавки та доплати.
Приймаючи звід відповідача суд першої інстанції зазначив лише те, що суд не зобов`язував відповідача здійснювати перерахунок пенсії по макетній справі.
Жодних інших обставин, зокрема, протоколів перерахунку пенсії та доводів позивача про те, що відповідач протиправно залишив пенсію в твердому розмірі, не здійснив перерахунок пенсії в розмірі станом на день його здійснення, не нарахував індексацію, не нарахував надбавки та доплати не досліджено та не надано оцінку.
Без дослідження зазначених вище доводів та обставин, прийняття судом першої інстанції звіту є передчасним, оскільки вказані обставини є суттєвими та підлягають з`ясуванню судом.
Колегія суддів зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, спростовують висновки суду першої інстанції та колегією суддів приймаються до уваги.
Щодо постановлення окремої ухвали, колегія суддів зазначає, що згідно з ст. 324 КАС України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до частин першої та другої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Верховний суд в постанові від 26.09.2025 по справі №420/1059/20 зазначив, що окрема ухвала суду є одним із інструментів механізму стримувань і противаг, превенції вчинення порушень закону, які адміністративний суд не може самостійно усунути шляхом вжиття належних заходів. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що питання про постановлення окремої ухвали вирішується судом під час вирішення спору у разі наявності для того достатніх правових підстав.
Оскільки суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, тобто вжив процесуальних заходів, передбачених статтею 320 КАС України, тому вимоги позивача про постановлення окремої ухвали задоволенню не підлягають.
Також, колегія суддів наголошує, що вимоги апеляційної скарги про ухвалення рішення про відмову у прийнятті звіту відповідача та зобов`язання відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 колегія суддів уважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки вирішення таких вимог у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким у даному випадку є Полтавський окружний адміністративний суд.
Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів уважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові. 
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 по справі № 440/6666/24 - скасувати.
Справу за № 440/6666/22 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.12.2025.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.М. Ральченко