КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/4157/24
08.04.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Гуменюка О.О., за участю секретаря судових засідань Корбут Ю.А., законного представника позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Максимчук В.Ф., представника третьої особи Терещук С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , в інтересах якого дїє законний представник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області, ЄДРПОУ - 23063121, про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 в якому просить позбавити відповідачку - свою мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , жительку АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо нього. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що він є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак з 2022 року по даний час він проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повністю перебуває на його утриманні. Його мати з ним спілкується дуже рідко і то по його ініціативі. Наразі вона проживає за кордоном, має іншу сім`ю, в його житті не приймає ніякої участі і не проявляє ініціативи до спілкування з ним, хоча вона жодним чином не була позбавлена можливості приймати участь у його вихованні, цікавитись його життям та здоров`ям та проводити з ним дозвілля так як їй відома інформація стосовно його місця перебування та навчання.
Ухвалою суду від 24.07.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 14.10.2025 закрито підготовче провадження у справі.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку. 
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Максимчук В.Ф. позов підтримала, просила його задовольнити, з підстав наведених у позові. Зазначивши, що позивач проживає разом з батьком, повністю перебуває на його утриманні, мати проявляє повну байдужість до дитини, не спілкуючись та не проявляючи інтерес до нього з 2022 року.
Законний представник позивача ОСОБА_1 пояснив суду, що йому невідоме місце перебування відповідачки ОСОБА_3 , раніше йому повідомляли що вона виїхала до Чехії, однак де знаходиться на даний момент він не знає. Син проживає з ним, він за ним піклується, зараз син з вересня 2024 перебуває на навчанні у м. Львів. З дружиною розлучений з 2004 року, однак проживав разом з нею до 2021 року. На даний час проживає у будинку, власником якого є відповідачка ОСОБА_3 . З позовом про ятсгення аліментів на утриммання сина до ОСОБА_3 не звертався. Також зазначив, що причиною звернення до суду з вказаним позовом є те, що його ловлять працівники ТЦК.
На уточнюючі питання головуючого судді Зайцев А.М. зазначив, що дружина до відповідальності за порушення батьківських обов`язків не притягувалась, алкоголем та наркотичними засобами не зловживає. З позовом про стягення аліментів на утримання сина чи на його навчання він щодо відповідачки до суд не звертався. Жодних правопорушень відповідачка щодо сина не вчиняла.
Просив задовольнити позов у повному обсязі.
У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 суду пояснила, що позивачу зараз 17 років, сім`я в якій він виховується благополучна, будинок великий. Мати ОСОБА_5 перед війною кудись поїхала, не пояснюючи куди. Син при спілкуванні пояснив, що він раніше з нею спілкувався, однак зараз не спілкується. Підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник третьої особи пояснила, що готуючи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав з відповідачем не спілкувалась, не перевіряла чи перебуває ОСОБА_3 на обліку в нарколога, протоколів про вчиення ОСОБА_3 адміністравтиних праовпорушень щодо сина уповноважені органи не складали. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку. 
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2024/001337547 від 08.02.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №601-24 від 05.04.2024 виданої Управлінням центру надання адміністративних послуг Козятинської міської ради Вінницької області встановлено, що відповідно до акту про встановлення факту проживання від 04.04.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та на даний час проживає в Чехії.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 07.12.2022. 
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 18.01.2024, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано 23 вересня 2004 року.
З довідки, виданої директором Опорного комунального закладу «Ліцей Козятинської міської ради Вінницької області» №01-17/63 від 15.02.2024 вбачається, що за період з 2022 року по час видачі довідки мати учня 9-Б класу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 навчанням сина не цікавилась та батьківських зборів не відвідувала.
Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_6 в родині батька ОСОБА_1 встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 має індивідуальне газопостачання та опалення природним газом, в наявності твердопаливний котел, є водопостачання та водовідведення. В будинку облаштована ванна кімната та туалет. Житлові кімнати світлі, чисті, мебльовані відповідними меблями, для неповнолітнього облаштована житлова кімната, дитина забезпечена окремим спальним місцем та площею для проведення дозвілля. Придбано персональне обладнання, телефон, комп`ютер, планшет. Кухня оснащена побутовою технікою, а саме: газова плита, ?олодильник, мікрохвильова піч, мультиварка та іншим господарським начинням. Для дитини відведена індивідуальна мебльована кімната, є окремий простір для проведення дозвілля. Кімнати чисті, просторі та світлі.
З довідки виданої заступником директора з навчально-виховної роботи та практичного психолога Опорного комунального закладу «Ліцей Козятинської міської ради Вінницької області» №01-17/147 від 18.04.2024 вбачається, що зі слів ОСОБА_6 було встановлено, що він з матір`ю ОСОБА_3 не проживає протягом двох років і спілкується з нею дуже рідко, лише в телефонному режимі, остання проживає за кордоном, має іншу сім`ю та ніякої участі у житті дитини не бере та не проявляє ініціативи до спілкування з ним. Крім того за останні два роки вона приїжджала лише раз і їх зустріч була короткотривалою за час якої вона не цікавилась життям сина його успіхами та проблемами, не дарувала йому подарунків. Проживати разом з нею хлопець немає бажання. Крім того, на даний момент він проживає разом з батьком ОСОБА_1 , з яким він проводить спільне дозвілля та який допомагає йому долати труднощі та проявляє йому підтримку. Разом з батьком він почуває себе захищеним та спокійним, а тому надалі хоче проживати разом з ним.
Згідно характеристики за місцем навчання, виданої директором Опорного комунального закладу «Ліцей Козятинської міської ради Вінницької області», ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, а батько приділяє належну увагу вихованню сина.
Згідно довідки виданої начальником Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут», ОСОБА_6 навчається у 10 класі у КЗ ЛОР «Львівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут», та знаходиться на не повному державному забезпеченні, стипендії не отримує.
Згідно характеристики за місцем навчання, виданої начальником Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут», ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони.
Згідно з відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору № НОМЕР_6 від 23.12.2024, ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2024 отримав сумарний дохід у розмірі 271,13 грн.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Козятинської міської ради №472 від 23.23.2025 року питання про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно сина розглядалося виконавчим комітетом Козятинської міської ради, як органом опіки та піклування, та розглянувши матеріали справи, було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3 , батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , а відтак орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовної сина неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до статті 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Тобто, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Висновок органу опіки та піклування не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідачку як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, органом опіки та піклування не надано оцінки можливим причинам ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків. Крім того з висновку вбачається, що він базується на поясненнях самого ОСОБА_2 та не містить відповідних доводів та висновків про те, чи відповідає такий крайній захід інтересам дитини та яким чином позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дитини. До того ж не зазначено, яка робота проведена органом опіки та піклування з відповідачем чи взагалі така робота проводилася. Як зазначила предстаник органу опіки та піклування вона з відповідачкою не спілкувалась.
Думка дитини у вирішенні спору про позбавлення батьківських прав є важливою, проте вона не може бути вирішальною, як і не може бути безумовним свідченням того, що позбавлення батьківських прав призведе до забезпечення її якнайкращих інтересів.
Необґрунтоване, за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання матері до належного виконання своїх батьківських обов`язків, позбавлення батьківських прав, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини.
У справі відсутні відомості про застосування органами у справах дітей заходів впливу для спонукання матері до належного виконання своїх батьківських обов`язків, відновлення психоемоційних зв`язків дитини з матір`ю, вжиття заходів щодо збалансування інтересів матері й сина.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49). Наявності таких обставин у цій справі не доведено.
Як встановлено в судовому засіданні мати неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 починаючи з 2022 року декілька разів виїздила за кордон та перебувала там певний час, а саме: з 18 січня 2022 року по 16 квітня 2022; з 21 березня 2023 року по 5 грудня 2023 року; з 5 січня 2024 року по 8 липня 2024 та востаннє виїхала за кордон 13 серпня 2024 та станом на дату надання інформації, а саме 4 вересня 2025 року перебуває поза межами територію України. Однак вказана інформація не свідчить про те, що відповідачка не бажає приймати участь у вихованні дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Доводи позивача про те, що відповідачка не піклується про нього, участі у його вихованні не бере, не цікавиться його життям, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не можуть бути достатніми підставами для позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Як визначено в статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивач не довів та не надав суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків. Також матеріали справи не містять доказів вчинення протиправних дій відповідачкою, які б свідчили про негативний вплив на дитину.
Крім того, з урахуванням встановлених у справі обставин, даний позов про позбавлення батьківських прав у цій справі, впливає на інтереси батька, оскільки може викликати створення штучних умов та обставин, які можуть бути підставою для отримання ним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та фактично уникнення виконання свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Так, згідно положень статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Сімейні відносини базуються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.
Загальні засади (принципи) мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання повинні відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.
Справедливість - це одна з основних засад права, яка є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Зазначені правові висновки про дотримання принципу справедливості виклав Конституційний Суд України у рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004.
Дії учасників сімейних правовідносин мають бути добросовісними, характеризуватися чесністю, відкритістю й повагою до інтересів інших членів суспільства. Водночас учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.
Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників сімейних правовідносин, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц).
З урахуванням наведеного, позивач у даній справі намагається застосувати способи захисту сімейних прав, з метою можливого уникнення його батьком призову на військову службу під час мобілізації (уникнення виконання свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України).
За таких обставин, суд не вбачає підстав для позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_2 , оскільки суду не надано доказів та судом не встановлено виключних та надзвичайних обставин, які б свідчили про недобросовісність матері та її умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків, а відтак позовна заява не підлягає до задоволення за недоведеністю позовних вимог.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні, позивач звільнений від сплати судового збору за Законом, отже судові витрати (судовий збір) залишити за рахунок держави.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , про позбавлення батьківських прав, - відмовити .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .
законний представник позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 .
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 ,
третя особа: Орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області, код ЄДРПОУ 23063121.

Суддя Олександр ГУМЕНЮК
08.04.2026