ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/14721/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України (далі також Мін`юст, відповідач 1), Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України (далі також ЦЕКК, Комісія, відповідач 2) з позовом про визнання протиправним та скасування рішення ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №3 про притягнення судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження; зобов`язання Міністерство юстиції України виключити з Державного реєстру атестованих судових експертів запис про притягнення судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження згідно з рішенням ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №3.
Позов обґрунтований тим, що позивач є судовим експертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Рішенням дисциплінарної палати ЦЕКК (далі – ДП ЦЕКК) від 29 жовтня 2025 року №3 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 .
Таке рішення позивач вважає протиправним. На переконання ОСОБА_1 , Комісія не мала підстав розглядати скаргу, яка не відповідала вимогам пункту 5 Порядку розгляду Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06 травня 2025 року №1224/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2025 року за №695/44101; далі – Порядок №1224/5), оскільки до скарги не додано докази того, що ОСОБА_2 був учасником господарської справи №918/822/23, у якій залучено судового експерта; у скарзі не вказано, які права, свободи чи законний інтерес ОСОБА_2 порушено діями (бездіяльністю) судового експерта, а всі доводи останнього зводилися до його незгоди з висновками за результатами проведення судово-економічної експертизи, замовником якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Традєкс» (далі – ТзОВ «Традєкс»). Натомість ДП ЦЕКК складено висновок про те, що в діях судового експерта ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку, визначений пунктом 5 частини третьої статті 14 Закону України від 25 лютого 1994 року №4038-XII «Про судову експертизу» (далі – Закон №4038-XII) - вирішення питань, шо виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі питань права.
Позивач стверджує, що ДП ЦЕКК безпідставно притягнула її до дисциплінарної відповідальності за відсутності у її діях ознак дисциплінарного правопорушення. За чинним законодавством господарські операції є фактами підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Констатація експертом відсутності відображення «фактів» в обліку є професійним висновком про те, що операції не були відображені як факти у системі бухгалтерського обліку (облікових регістрах, фінансовій та податковій звітності). Позивач зауважила, що відповідно до пункту 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за №705/3145, зі змінами; далі – Інструкція №53/5), експерт може вказувати у висновку на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких йому не були поставлені питання, та на обставини, що сприяли (могли сприяти) вчиненню правопорушення. При цьому визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик (методів дослідження)) належить до компетенції експерта і не є підставною для притягнення експерта до дисциплінарного проступку.
З урахуванням наведеного позивач просила позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позовну заяву (а.с.187-192 том 1) представник відповідачів Сов`як Д.О. позовні вимоги заперечила, зазначивши, що за приписами пункту 4 Порядку №1224/5 розгляду ЦЕКК питання щодо відкриття дисциплінарного провадження передує подання керівника структурного підрозділу Міністерства юстиції України, на який покладено функції організаційно-управлінського та науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності, до якого додаються документи, що містять інформацію про можливе вчинення судовим експертом дисциплінарного проступку; таке подання готується за результатами попереднього розгляду скарг та документів на предмет їх відповідності вимогам, визначеним пунктом 5 цього Порядку. Попереднім розглядом звернення адвоката Карапетяна А.Р. в інтересах ОСОБА_2 від 25 вересня 2025 року з доповненнями від 29 вересня 2025 року щодо розгляду питання дисциплінарної відповідальності експерта ОСОБА_1 у зв`язку з можливим вчиненням дисциплінарного проступку під час проведення судово-економічної експертизи, за результати якої складено висновок експерта від 22 березня 2024 року №946-Е (далі також висновок), було установлено, що висновок експерта проведено на підставі заяви директора ТзОВ «Традєкс» ОСОБА_3 .
Заперечуючи твердження позивача про невідповідність скарги пункту 5 Порядку №1224/5, представник відповідача наголосила, що ОСОБА_2 є одним із учасників ТзОВ «Традєкс» та експерт досліджувала операції за період його керівництва товариством; у скарзі було зазначено, що висновок подається ОСОБА_3 до різних судових проваджень з аргументацією про незаконність дій колишнього директора ОСОБА_2 , що має негативні правові наслідки для останнього, а в доповненні до скарги повідомлено, що особа, від імені якої подається скарга, є/була учасником кримінального провадження, інших правовідносин, до яких залучено судового експерта. У зв`язку із відповідністю звернення ОСОБА_2 вимогам пункту 5 Порядку №1224/5 директором Департаменту експертного забезпечення правосуддя від 08 жовтня 2025 року правомірно винесено подання, яке разом зі скаргою передано на розгляд ДП ЦЕКК; дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 відкрито 15 жовтня 2025 року. На засіданні ДП ЦЕКК 29 жовтня 2025 року розглянуті документи та письмові пояснення експерта, а також заслухано її усні пояснення. Вважає, що позивач помилково ототожнює використання бухгалтерської термінології та здійснення правової кваліфікації господарських операцій; висновки експерта вийшли за межі встановлення факту відображення операцій в обліку та містять правову оцінку реальності їх здійснення. Між тим висновки про «нереальність» господарських операцій є оціночними судженнями правового характеру, які не входять до предмета судово-економічної експертизи й можуть впливати на сприйняття результатів проведених досліджень. Крім того, висновки експерта сформульовані без належного методичного обґрунтування; не є доцільним застосування позивачем при вирішенні поставлених питань методу економічного аналізу, який використовується для оцінки фінансового стану підприємства, але не в дослідженнях, які спрямовані на підтвердження документальної обґрунтованості окремих операцій. Наведене давало підстави для висновку про вирішення експертом питань, що виходять за межі кваліфікації судового експерта, у тому числі питань права, що становить склад дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини третьої статті 14 Закону №4038-XII. Застосований вид дисциплінарного стягнення (попередження) є пропорційним і достатнім вчиненому дисциплінарному проступку.
З цих підстав представник відповідачів у задоволенні позову просила відмовити повністю.
У відповіді на відзив позивач підтримала доводи позову (а.с.67-71 том 2). З приводу доводів представника відповідача зауважила, що експертизу було проведено у межах справи №918/822/23, учасником якої ОСОБА_2 не був та останній не позбавлений права у справах, куди надано висновок експерта, надавати докази, які його спростовують, чи в інший спосіб – шляхом пред`явлення позову про захист честі, гідності та ділової репутації чи відшкодування збитків, заподіяних директором ТзОВ «Традєкс» ОСОБА_3 , а не шляхом скарги на судового експерта.
Також позивач наголосила, що оцінка доцільності застосування того чи іншого методу дослідження з боку учасника справи не може підміняти собою дискреційні повноваження експерта, а необхідність здійснення контролю над судовими експертами не може бути підставою для втручання Комісії у незалежність судового експерта.
У запереченні на відповідь на відзив (а.с.94-99 том 2) представник відповідача у цілому повторила основні аргументи відзиву. Додатково зазначила, що питання достовірності та обґрунтованості висновку експерта, допустимості його як доказу у судовій справі не входить до повноважень ДП ЦЕКК; оцінку надано виключно діям позивача як судового експерта на відповідність нормативно-правовим актам у сфері судово-експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз при складанні висновку. Посилання позивача на можливий вплив дисциплінарного провадження на оцінку доказів у справі №918/822/23 не спростовує того, що предметом в адміністративній справі, що розглядається, є правомірність рішень та дій виключно ДП ЦЕКК під час дисциплінарного провадження.
Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року залишено без задоволення клопотання представника відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.84-85 том 2).
Ухвалою суду від 02 січня 2026 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 (а.с.104).
У письмовому поясненні (а.с.11-116) третя особа повідомила, що висновок експерта за результатами судово-економічної експертизи від 22 березня 2024 року №946-Е не містить жодного посилання на справу №918/822/23, а експертиза проведена не на підставі матеріалів справи, а виключно на підставі договорів та господарських документів, які до заяви надав директор ТзОВ «Традєкс» Нестерук В.Ю. та які стосувалися періоду діяльності товариства, коли директором був ОСОБА_2 ; висновок було направлено не на адресу суду, тобто, висновок створено поза межами судового провадження, однак надалі такий використовується як у справі №918/822/23, так і в інших (господарських, кримінальних), про що відповідно до вимог пункту 5 Порядку №1224/5 надані докази до скарги. Вважає, що позивач вийшла за межі допустимого предмета дослідження, оскільки її висновки як експерта не обмежуються встановленням факту відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку, а відповідні твердження у висновку супроводжуються викладенням положень Цивільного кодексу України, посиланням на правові позиції Верховного Суду, тоді як поставлені перед експертом питання стосувалися лише встановлення факту відображення операцій у бухгалтерському обліку, а не оцінки їх реальності чи фактичного здійснення. Крім того, позивач самостійно збирала матеріали, що підлягають дослідженню і формулювала вихідні дані для проведення експертизи.
У додаткових поясненнях (а.с.122-123) ОСОБА_1 зазначила, що експертиза проведена на замовлення ТзОВ «Традєкс» - учасника справи №918/822/23; використання висновку експерта в інших справах не може мати наслідком притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Вважає, що висновок експерта жодним чином не порушує права ОСОБА_2 , а оцінку було надано документам ТзОВ «Традєкс» і ця оцінка не спростована ОСОБА_2 .
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є атестованим судовим експертом за спеціальностями: 11.1 -дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; 11.2 - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; 11.3 - дослідження документів фінансово-кредитних операцій, що підтверджується свідоцтвами №515-23/Д, №516-23/Д, 299-22/Д (а.с.15-16 том 1).
29 лютого 2024 року у Волинське відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від ТзОВ «Традєкс» в особі директора Нестерука В.Ю. надійшла заява від 28 лютого 2024 року №28/02-1 про проведення судової економічної експертизи разом з копія документів: договору поставки від 20 вересня 2019 року №20-09, договору поставки від 28 грудня 2021 року №28-12-21 ФД, договору про надання поручительських послуг від 13 вересня 2021 року та бухгалтерських документів (а.с.109-111 том 1).
Проведення експертизи доручено ОСОБА_1 , старшому судовому експерту відділу економічних та товарознавчих досліджень.
22 березня 2024 року ОСОБА_1 за результатами проведення судової економічної експертизи склала висновок експерта від 22 березня 2024 року №946-Е (а.с.28-73 том 1).
01 жовтня 2025 року до ЦЕКК надійшла скарга адвоката Карапетяна А.Р. як представника ОСОБА_2 на дії судового експерта Андрощук О.П., яка виготовила висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 22 березня 2024 року №946-Е (а.с.17-27 том 1). Скаржник просив відкрити дисциплінарне провадження та притягнути експерта до дисциплінарної відповідальності у зв`язку порушеннями при складанні висновку нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методик проведення судових експертиз (Закону №4038-XII, Інструкції №5/3, вимог розділу ІІІ «Економічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5). При цьому скаржник покликався на надання експертом в дослідницькій та резолютивній частинах висновку відповідей, які виходять за межі своєї компетенції, у тому числі питань права (щодо реального руху активів - питання 1, 3); наявна невідповідність наданих відповідей поставленим питанням: встановлення, в якому періоді фактично вчинялася господарська операція (питання 4); встановлення, чи відображено факт отримання послуг в регістрах бухгалтерського обліку. Скаржник стверджував, що судовий експерт без належного обґрунтування та повноважень поставив під сумнів юридичну силу документів, роблячи висновки правового характеру без застереження про те, що підтвердження реальності здійснення господарських операцій виходить за межі компетенції судового експерта; експерт надав правову оцінку відповідності документів статті 44 Податкового кодексу України та чи їх можна вважати первинними документами; дослідницька частина висновку не містить опису процесу дослідження, натомість описуються та аналізуються норми цивільного, податкового законодавства, що виходить за межі повноважень експерта та належить до компетенції органів державного фінансового та податкового контролю, компетенції суду; експерт використав процесуальні документи з різних судових справ (Господарського суду Рівненської області), які не були надані судовому експерту за змістом заяви керівника ТзОВ «Традєкс» від 28 лютого 2024 року №28/02-1, при тому що судовому експерту заборонено самостійно збирати матеріали для дослідження. Наведене, на думку скаржника, свідчить про наявність у діях експерта дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 5 частини третьої статті 14 Закону №4038-XII. У скарзі також повідомлялося, що ОСОБА_2 є одним із учасників та був керівником ТзОВ «Традєкс» на час описаних у висновку подій, а підготовлений експертом висновок використовується нинішнім директором товариства ОСОБА_3 та учасником товариства ОСОБА_4 у різних судових провадженнях з аргументацією про незаконність дій ОСОБА_2 , у яких останній та ТзОВ «Традєкс» є учасниками цих справ. Крім того, в провадження Бюро економічної безпеки України перебуває кримінальна справа, порушення якої відбулося за заявою ОСОБА_5 з висновком експерта від 22 березня 2024 року №946-Е. У скарзі надано пояснення щодо джерела отримання ОСОБА_2 висновку експерта від 22 березня 2024 року №946-Е – на платформі «Електронний суд» 26 березня 2024 року разом з додатковими поясненнями ОСОБА_3 у справі №918/822/23(918/871/23), в якій ОСОБА_2 є позивачем.
08 жовтня 2025 року директор Департаменту експертного забезпечення правосуддя Ткаченко Н.М. внесла подання про розгляд на засіданні ДП ЦЕКК звернення адвоката Карапетяна А.Р. в інтересах ОСОБА_2 від 25 вересня 2025 року (вх. від 01 жовтня 2025 року №17099-1-33-25), від 29 вересня 2025 року (вх. від 01 жовтня 2025 року №170996-33-25) (а.с.206 том 1).
Згідно з протоколом засідання ДП ЦЕКК від 15 жовтня 2025 року №5 за результатами розгляду подання та доданих до нього документів вирішено відкрити дисциплінарне провадження відносно судового експерта ОСОБА_1 (а.с.214-215 том 1).
За результатами розгляду скарги 29 жовтня 2025 року ДП ЦЕКК прийняла рішення про притягнення судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (а.с.216-221 том 1).
Рішення ДП ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №3 про притягнення до дисциплінарної відповідальності є предметом оскарження у цьому спорі.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 1 Закону №4038-XII судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону №4038-XII судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
За приписами статті 7-1 Закону №4038-XII підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Відповідно до статті 14 Закону №4038-XII судовий експерт на підставах та в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності.
Судовий експерт може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком є:
1) самостійне збирання матеріалів, що підлягають дослідженню, а також самостійний вибір вихідних даних для проведення судової експертизи;
2) проведення судової експертизи судовим експертом, який є працівником державної спеціалізованої установи, без письмового доручення його керівника у разі призначення (замовлення) проведення судової експертизи державній спеціалізованій установі;
3) передоручення проведення судової експертизи іншій особі з порушенням встановленого законодавством порядку;
4) порушення без поважних причин вимог законодавства щодо строків проведення судової експертизи;
5) вирішення питань, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі питань права;
6) невиконання судовим експертом, який не є працівником державної спеціалізованої установи, вимог законодавства щодо організації робочого місця судового експерта;
7) ухилення судового експерта, який не є працівником державної спеціалізованої установи, від проведення перевірки його діяльності та/або перешкоджання ним проведенню такої перевірки;
8) порушення порядку зберігання та поводження з об`єктами дослідження, матеріалами справи (провадження), що призвело або може призвести до їх втрати або пошкодження;
9) застосування руйнівних методів дослідження з порушенням встановленого законодавством порядку;
10) неповідомлення у встановленому законодавством порядку держателю державного Реєстру атестованих судових експертів відомостей щодо настання обставин, які підлягають внесенню до такого реєстру за повідомленням судового експерта;
11) порушення вимог законодавства щодо оформлення висновку судового експерта;
12) невиконання або неналежне виконання судовим експертом без поважних причин покладених на нього обов`язків, що стало підставою для постановлення судом окремої ухвали, в якій порушено питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта.
Згідно з пунктом 2 Порядку №1224/5 питання щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів розглядаються дисциплінарною палатою Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України (далі - ЦЕКК) відповідно до Положення про неї та цього Порядку.
Процедура розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів включає: розгляд питання щодо відкриття дисциплінарного провадження; розгляд питання по суті та прийняття рішення щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта (пункт 3 Порядку №1224/5).
Як регламентовано пунктом 4 цього Порядку, підставою для розгляду ЦЕКК питання щодо відкриття дисциплінарного провадження є подання керівника структурного підрозділу Міністерства юстиції України, на який покладено функції організаційно-управлінського та науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності (далі - структурний підрозділ Мін`юсту). Подання готується за результатами попереднього розгляду скарг осіб, які є/ були учасниками справи, або кримінального провадження, інших правовідносин, до яких залучено судового експерта, та звертаються з метою захисту свого права, свободи чи законного інтересу зі скаргою на дії (бездіяльність) судового експерта, а також документів, оформлених за результатами здійснення контролю за дотриманням законодавства з питань судово-експертної діяльності, які містять обґрунтовану інформацію щодо наявності в діях (бездіяльності) судового експерта ознак дисциплінарного проступку, передбаченого частиною третьою статті 14 Закону України «Про судову експертизу». Попередній розгляд скарги та документів, оформлених за результатами здійснення контролю за дотриманням законодавства з питань судово-експертної діяльності, здійснюється на предмет їх відповідності вимогам, визначеним пунктами 5, 6 цього Порядку. До подання додаються наявні документи, що містять інформацію про можливе вчинення судовим експертом дисциплінарного проступку. Подання вноситься на розгляд ЦЕКК не пізніше 15 календарних днів з дня надходження відповідних документів.
Вимоги до скарги установлені пунктом 5 Порядку №1224/5. Скарга на дії (бездіяльність) судового експерта має містити:
повне найменування (власне ім`я, прізвище) особи, яка подає скаргу, її місце проживання (перебування) (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (власне ім`я, прізвище) представника такої особи, якщо звернення подається представником, та підтвердження такого представництва;
відомості про те, що особа, яка або від імені якої подається скарга, є/була учасником справи або кримінального провадження, інших правовідносин, до яких залучено судового експерта;
відомості про те, які права, свободи чи законний інтерес особи порушено діями (бездіяльністю) судового експерта;
власне ім`я та прізвище судового експерта, дії (бездіяльність) якого оскаржуються;
викладення обставин, які містять інформацію про дисциплінарний проступок, передбачений частиною третьою статті 14 Закону України «Про судову експертизу»;
дату і номер висновку експерта, суть порушення з посиланням на частину висновку експерта (у разі, коли наявність порушення підтверджується інформацією, що вказана у висновку) із зазначенням конкретних положень нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності (назва, пункт, частина тощо), які порушено експертом;
інформацію про те, що дані, про які йдеться у скарзі, отримані та надані без порушення чинного законодавства.
Якщо обставини, викладені у скарзі, стосуються дисциплінарного проступку судового експерта, наявність якого підтверджується інформацією, зазначеною у висновку експерта, до звернення обов`язково додається якісна копія цього висновку.
Пунктом 7 Порядку №1224/5 передбачено, що подання за результатами попереднього розгляду скарги не вноситься, зокрема, якщо: скарга не відповідає вимогам, зазначеним у пункті 5 цього Порядку.
Перевіряючи доводи сторін стосовно прийнятності скарги адвоката Карапетяна А.Р., який діє в інтересах ОСОБА_2 , з приводу розгляду питання дисциплінарної відповідальності позивача у зв`язку з можливими порушеннями вимог нормативно-правових актів під час складання висновку експерта від 22 березня 2024 року №946-Е за результатами проведення судової економічної експертизи, суд виходить із того, що у скарзі повідомлялося, що ОСОБА_2 є одним із учасників ТзОВ «Традєкс» та був його керівником на момент подій, описаних у висновку; у серпні 2023 року одноосібним рішенням одного з учасників товариства ( ОСОБА_6 ) директором товариства був призначений ОСОБА_3 , який звернувся із заявою про проведення експертизи (проведена ОСОБА_1 ); висновок експертизи подається ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в різних судових провадженнях для аргументації про незаконність дій ОСОБА_2 на посаді директора ТзОВ «Традєкс». На підтвердження сказаного до скарги було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копії апеляційної скарги від 18 жовтня 2024 року у справі №918/822/23, додаткових пояснень у справі від 26 березня 2024 року у справі №918/822/23(918/871/23) та від 26 березня 2024 року у справі №918/822/23, копію заяви від 28 жовтня 2024 року у справі №918/822/23, ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2025 року у справі №761/12210/25 (з Єдиного державного реєстру судових рішень) (а.с.120-174 том 1).
Суд погоджується із відповідачем, що за достовірність наведеної у зверненні інформації несе заявник.
Сам висновок експерта від 22 березня 2024 року №946-Е не містить інформації про те, що експертиза проводиться у конкретній судовій справі (її номер).
З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що ОСОБА_2 (скаржник) дійсно є одним із учасників ТзОВ «Традєкс» та з історії змін реєстраційної інформації видно, що він був керівником товариства з 21 травня 2019 року по 18 серпня 2023 року (а.с.137-138 том 1), тобто у період вчинення господарських операцій ТзОВ «Традєкс», щодо яких проводилася судова економічна експертиза документів.
З процесуальних документів, долучених до скарги, видно, що у провадженні Господарського суду Рівненської області перебувала на розгляді справа №918/822/23 (за заявою СГТзОВ «Дубенська аграрна компанія» про банкрутство ТзОВ «Традєкс») (а.с.142-149, 156-162 том 1), у якій ТзОВ «Традєкс» подано указаний висновок експерта, та справа №918/822/23(918/871/22) (за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_2 до ТзОВ «Традєкс», треті особи ОСОБА_6 , приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування рішень про державну реєстрацію щодо виконавчого органу ТзОВ «Традєкс»), у якій ОСОБА_2 є позивачем, на що вказують додаткові пояснення у справі представника ТзОВ «Традєкс» Нестерука В.Ю., у яких з посиланням на висновок експерта за результатами судової економічної експертизи від 22 березня 2024 року №946-Е ОСОБА_2 звинувачується в діях, вчинених усупереч інтересам ТзОВ «Традєкс» (а.с.150-155 том 1).
Необхідно зазначити, що особа самостійно визначає, чи порушені її права та законні інтереси, що ґрунтується на її суб`єктивному сприйнятті. У даному випадку доводи скаржника не зводяться до оцінки доцільності висновків експерта, а стосуються процесуальної неправомірності його дій. Скаржник вказав і підтвердив використання висновку у судових провадженнях, а також у кримінальному провадженні. Водночас на етапі розгляду питання щодо відкриття дисциплінарного провадження не надається оцінка, чи дійсно права та інтереси скаржника є порушеними (що не є завданням ДП ЦЕКК), а лише здійснюється попередня перевірка скарги на предмет відповідності вимогам, визначеним пунктами 5, 6 Порядку №1224/5, тобто, зазначення відповідної інформації та дотримання інших вимог при оформленні скарги.
Суд вважає, що скарга та доповнення до неї містили достатні відомості, визначені пунктом 5 Порядку №1224/5, та у цьому разі відсутні підстави, визначені у пункті 7 Порядку №1224/5, за яких подання за результатами попереднього розгляду скарги не вноситься.
Подання від 08 жовтня 2025 року №1731-6.1/22/25 (а.с.206 том 1) за результатам попереднього розгляду скарги є підставою відповідно до пункту 8 Порядку №1224/5 для відкриття дисциплінарного провадження.
З протоколу засідання ДП ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №3 вбачається, що під час розгляду цього питання була присутня ОСОБА_1 ; членами ДП ЦЕКК розглянуті документи, у тому числі письмові пояснення експерта (а.с.207-211 том 2), а також заслухано її під час розгляду питання дисциплінарної відповідальності.
Судом з досліджених документів не встановлено порушень Порядку №1224/5 з боку ДП ЦЕКК під час дисциплінарного провадження: рішенням від 15 жовтня 2025 року №5 відкрито дисциплінарне провадження (протокол засідання від 15 жовтня 2025 року №5) (а.с.214-215 том 1), а на засіданні ДП ЦЕКК розглянуто питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (протокол від 29 жовтня 2025 року №3) та позов не містить доводів про порушення установленої процедури розгляду цього питання ( ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення, запрошено на засіданні, на якому позивач надавала також усні пояснення).
За змістом рішення 29 жовтня 2025 року №3 (а.с.216-218 том 1) Комісією досліджено доводи скарги про можливі порушення експертом вимог пунктів 2.2, 2.3, 4.13 Інструкції №53/5, які, на думку заявника, свідчать про вчинення судовим експертом дисциплінарних проступків, визначених пунктом 1 (самостійне збирання матеріалів, що підлягають дослідженню, а також самостійний вибір вихідних даних для проведення судової експертизи), пунктом 5 (вирішення питань, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі питань права) частини третьої статті 14 Закону №4038-XII.
За результатами обговорення питання, ураховуючи доводи експерта та додані документи, члени ДП ЦЕКК встановили, що у дослідницькій частині висновку експертом фактично надано правову оцінку реальності господарських операцій, зокрема зроблено висновки щодо «реального» руху активів та «фактичного» здійснення господарських операцій. При проведенні експертизи експерт вийшла за межі компетенції експерта-економіста, надавши правову оцінку реальності здійснення господарських операцій, що не належить до її повноважень. Експерт зробила висновок про фактичну відсутність господарських операцій з постачання обладнання на підставі того, що вони не відображені у зведених регістрах бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Таким чином, експерт встановила нереальність господарських операцій та фактичне їх нездійснення, тобто здійснила аналіз правової природи операцій, що виходить за межі компетенції експерта-економіста, визначених пунктом 1.1 глави 1 розділу III Рекомендацій. Дисциплінарна палата також зауважила, що у питаннях №5 та №6 йшлося лише про встановлення факту відображення операцій у бухгалтерському обліку, а не про їх реальність чи правову кваліфікацію. Надання експертом висновку про те, що «операції фактично не відбулися», не було предметом поставленого питання та не відноситься до компетенції судового експерта-економіста.
У зв`язку з викладеним члени ДП ЦЕКК дійшли висновку про порушення експертом вимог пункту 2.3 Інструкції №53/5: експерту забороняється вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.
Члени ДП ЦЕКК також встановили, що під час проведення дослідження алгоритм і методи, передбачені Методикою проведення судових експертиз від 03 жовтня 2010 року «Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз», Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, 2003 рік, реєстраційний код у Реєстрі методик проведення судових експертиз - 11.0.08 (далі – Методика проведення судових експертиз), не були дотримані. Зокрема, не застосовано методи документальної перевірки та зіставлення, необхідні для вирішення питань щодо бухгалтерського відображення господарських операцій, а застосування експертом методу економічного аналізу при вирішенні поставлених питань не є доцільним, оскільки дане дослідження не передбачало проведення оцінки фінансово-господарського стану товариства або визначення економічних показників діяльності товариства. Таким чином, висновки експерта сформульовані без належного методичного обґрунтування. Вказані обставини можуть впливати на сприйняття результатів проведених досліджень.
Надаючи оцінку рішенню ДП ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №5 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення, суд зазначає, що підставою для накладення стягнення стало встановлення виключно факту дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини третьої статті 14 Закону №4038-XII: вирішення питань, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі питань права, та рішення не містить висновку про встановлення у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини третьої статті 14 Закону №4038-XII.
Суд зауважує, що у вказаних правовідносинах ЦЕКК вправі перевіряти лише дотримання експертом своєї компетенції, порядку проведення експертизи.
З оскаржуваного рішення вбачається, що дії позивача перевірялися на предмет дотримання затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі – Рекомендації), які прийняті відповідно до статей 7, 8 Закону №4038-XII з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Інструкції №53/5 одним із основних видів експертиз є, зокрема, економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій (підпункт 1.2.3).
За приписами пунктів 2.2, 2.3 розділу ІІ Інструкції №53/5 на експерта покладаються обов`язки повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта. Експерту забороняється вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.
З наведеного слідує, що експерту заборонено вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права, а якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або потребує правової оцінки, експерт зобов`язаний відмовитися від відповіді на нього.
Згідно з пунктами 4.13, 4.14 розділу IV Інструкції №53/5 у дослідницькій частині висновку експерта описуються процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтування висновків з поставлених питань.
Дослідницька частина повинна включати: відомості про стан об`єктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження, умови їх застосовування; посилання на ілюстрації, додатки та необхідні роз`яснення до них; експертну оцінку результатів дослідження.
Опис процесу застосовування інструментальних методів дослідження та проведення експертних експериментів можуть обмежуватись викладенням кінцевих результатів. У зазначених випадках графіки, діаграми, таблиці, матеріали експертних експериментів мають зберігатись у наглядових експертних провадженнях і на вимогу органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), можуть надаватись їм для ознайомлення.
За наявності в документі про призначення експертизи (залучення експерта) питань, які не належать до предмета експертизи або не входять до компетенції експерта, указуються причини, з яких ці питання не можуть бути вирішені.
Узагальнення та оцінка результатів окремих досліджень, які є підставою для формулювання висновків, можуть викладатися у синтезуючому розділі дослідницької частини висновку експерта.
У дослідницькій частині висновку експерта при проведенні повторної експертизи вказуються причини розбіжностей з висновками попередніх експертиз, якщо такі розбіжності мали місце.
У заключній частині викладаються висновки за результатами дослідження у вигляді відповідей на поставлені питання в послідовності, що визначена у вступній частині.
На кожне з поставлених питань має бути дано відповідь по суті або вказано, з яких причин неможливо його вирішити.
Якщо заключний висновок не може бути сформульований у стислій формі, допускається посилання на результати досліджень, викладені у дослідницькій частині.
За результатами проведення судової економічної експертизи позивач склала висновок експерта від 22 березня 2024 року №946-Е (а.с.28-73 том 1), згідно із заключною частиною якого на поставлені за заявою ТзОВ «Традєкс» питання (а.с.109-111 том 1) надано відповіді на такі питання замовника:
1. Чи підтверджується за даними бухгалтерського обліку боржника в результаті укладення договору поставки обладнання від 20 вересня 2019 року №20-09 між ТзОВ «ВДМ- Груп» та ТзОВ «Традєкс» реальний рух?
Дослідженням поданих документів господарські операції щодо придбання обладнання (оприбуткування на баланс ТзОВ «Традєкс»), яке вплинуло на реальний рух активів в результаті укладення договору поставки обладнання від 20 вересня 2019 року №20-09, за даними бухгалтерського обліку боржника ТзОВ «Традєкс» документально не підтверджуються. Обґрунтування наведено у дослідницькій частині по першому та другому питаннях.
2. Чи відображено в бухгалтерському обліку ТзОВ «Традєкс» в 2019 році оприбуткування (постановку на баланс) придбаного згідно з договором поставки від 20 вересня 2019 року №20-09 обладнання?
Дослідженням поданих документів господарські операції з придбання обладнання згідно з умовами договору поставки обладнання від 20 вересня 2019 року №20-09 в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності ТзОВ «Традєкс» (примітках до звітності) не відображені, документально не підтверджуються та нормативно не обґрунтовуються. Обґрунтування наведено у дослідницькій частині по першому та другому питаннях.
3. Чи за даними бухгалтерського обліку боржника в результаті укладення договору поставки від 28 грудня 2021 року №28-12-21ФД між СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» та ТзОВ «Традєкс», підписання видаткових накладних від 16 червня 2023 року №304 та від 07 липня 2023 року №305 відбувся реальний рух активів?
Дослідженням поданих документів за даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності боржника ТзОВ «Традєкс» реальний рух активів згідно з підписаними видатковою накладною від 16 червня 2023 року №304 та видатковою накладною від 07 липня 2023 року №305 в результаті укладення договору поставки від 28 грудня 2021 року №28-12-21ФД між СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» та ТзОВ «Традєкс» господарськими операціями з придбання товару (кукурудзи 3 класу) не відображено та документально не підтверджується. Обґрунтування наведено у дослідницькій частині по третьому та четвертому питаннях.
4. Чи відображено в бухгалтерському обліку ТзОВ «Традєкс» в період, коли вчинялась господарська операція, оприбуткування (постановка на баланс) придбаного згідно з договором поставки від 28 грудня 2021 року №28-12-21ФД, а саме видаткових накладних від 16 червня 2023 року №304 та від 07 липня 2023 року №305, товару (кукурудзи)?
Дослідженням поданих документів господарські операції щодо оприбуткування (постановка на баланс) ТзОВ «Традєкс» товару (кукурудзи 3 класу) згідно з видатковою накладною №304 та видатковою накладною від 07 липня 2023 року №305 відповідно до договору поставки від 28 грудня 2021 року №28-12-21ФД бухгалтерськими документами первинного обліку не підтверджуються, в фінансовій та податковій звітності ТзОВ «Традєкс» (примітках до звітності) не відображені та нормативно не обґрунтовуються. Обґрунтування наведено у дослідницькій частині по третьому та четвертому питаннях.
5. Чи обґрунтовується документально відображення в бухгалтерському обліку ТзОВ «Традєкс» факт отримання від ОСОБА_8 послуг, що є предметом договору про надання поручительських послуг від 13 вересня 2021 року?
Дослідженням поданих документів господарські операції щодо фактичного отримання від ОСОБА_8 послуг, передбачених умовами договору про надання поручительських послуг від 13 вересня 2021 року, первинними документами бухгалтерського обліку ТзОВ «Традєкс» не підтверджуються, в поданих на дослідження облікових регістрах та фінансовій звітності ТзОВ «Традєкс» не відображені та нормативно не обґрунтовуються. Обґрунтування наведено у дослідницькій частині по п`ятому та шостому питаннях.
6. Чи відображено факт отримання від ОСОБА_8 послуг, що є предметом договору про надання поручительських послуг від 13 вересня 2021 року, в період з 13 вересня 2021 року по 31 грудня 2023 року в бухгалтерському та податковому обліку ТзОВ «Традєкс», в т.ч. у відповідних формах податкової звітності?
Дослідженням поданих документів господарські операції щодо фактичного отримання ТзОВ «Традєкс» послуг, що є предметом договору про надання поручительських послуг від 13 вересня 2021 року, в період з 13 вересня 2021 року по 31 грудня 2021 року та з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року від фізичної особи ОСОБА_8 документами бухгалтерського обліку та податкової звітності (у т.ч. у відповідних формах податкової звітності) ТзОВ «Традєкс» не підтверджуються. Обґрунтування наведено у дослідницькій частині по п`ятому та шостому питаннях.
Зміст дослідницької і заключної частин висновку вказує на те, що експертом зроблено висновок про фактичну відсутність господарських операцій на підставі того, що вони не відображені у зведених регістрах бухгалтерського обліку та фінансовій звітності ТзОВ «Традєкс» - замовника експертизи. Однак бухгалтерський облік фіксує лише інформацію про операцію. Висновки про реальність/нереальність господарських операцій не входять до предмета судово-економічної експертизи.
Так пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІІ Рекомендацій встановлено, що основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення: документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг; документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з основними засобами, товарно-матеріальними цінностями, грошовими коштами, цінними паперами та іншими активами.
Основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є визначення документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами (пункт 2.1 глави 1 розділу ІІІ Рекомендацій).
Методика проведення судових експертиз роз`яснює, що предмет судово-економічної експертизи - це встановлювані на підставі застосування спеціальних знань у галузі економіки фактичні дані (обставини) справи про відображену в документах інформацію щодо економічної діяльності (господарських операцій, фінансового стану, бухгалтерського та податкового обліку тощо) суб`єктів економічних відносин з метою вирішення завдань, поставлених органом (особою), який призначив експертизу (залучив експерта), або в порядку експертної ініціативи.
При розгляді документів бухгалтерського і податкового обліку та звітності як об`єктів судово-економічної експертизи експерт вивчає їх з наукової точки зору і робить висновки, які не повинні виходити поза межі його спеціальних знань: вказує на неправильність оформлення
документів, наявність чи відсутність обов`язкових реквізитів, арифметичні помилки, невідповідність даних обліку і звітності.
Методикою проведення судових експертиз передбачено застосування експертами – економістами спеціальних методів дослідження: документальної перевірки та зіставлення.
Документальна перевірка включає в себе: перевірку наданих на дослідження документів за формою та змістом, а саме, встановлення правильності заповнення реквізитів документів; вивчення змісту відображених в документах операцій; арифметичну перевірку, що полягає у встановленні правильності арифметичних підрахунків, виведених підсумків у первинної документації; нормативну перевірку, що встановлювала відповідність відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку вимогам чинних законодавчих та нормативних актів.
Метод документальної перевірки застосовується у комплексі з методом зіставлення документів, який полягає у порівнянні даних, що містяться у різних документах, для встановлення тотожностей відповідних показників чи розходжень (протиріч) між ними.
У цьому разі суд погоджується і висновком ДП ЦЕКК, що ОСОБА_1 вийшла за межі своїх повноважень, оскільки надала оцінку відповідності операцій нормативним вимогам у правовому розумінні. Встановлення факту відображення операцій у бухгалтерському обліку та податковому обліках (документальна обґрунтованість оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, надання послуг…) не може мати оцінки з боку експерта через правову кваліфікацію «реальний рух активів», «нормативно не обґрунтовуються», про що вказано в дослідницькій та заключній частинах висновку експерта.
У рішенні ДП ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №3 є зауваження стосовно необґрунтованого застосування методу економічного аналізу, про застосування якого вказано в дослідницькій частині висновку, замість застосування методів документальної перевірки та зіставлення. Відповідно до Методики проведення судових експертиз метод економічного аналізу застосовується при аналізі системи аналітичних показників діяльності підприємств та дає можливість вирішувати експертами-економістами питання фінансового планування грошових потоків, ефективності використання власного капіталу, оцінки фінансового стану підприємства.
Суд не заперечує, що експерт самостійно визначає спосіб проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)), оскільки це належить до його компетенції, однак їх вибір має відповідати завданню судово-економічної експертизи.
Між тим рішенням ДП ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №3 ОСОБА_1 притягнута до відповідальності не за застосування недоцільних методів дослідження, а за вирішення питань, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі питань права – пункт 5 частини третьої статті 14 Закону №4038-XII, тобто у цьому випадку у зв`язку з оцінкою реальності господарських операцій – «реального» руху активів та «фактичного» здійснення господарських операцій. Оцінка «фактичності» господарської операції та її «нормативної обґрунтованості» є правовими питаннями та виходить за межі судово-економічної експертизи.
Приймаючи таке рішення, ДП ЦЕКК провела аналіз як скарги та доданих документів, так і письмових пояснень експерта, надавши оцінку діям на предмет дотримання Інструкції №53/5 та Методики проведення судових експертиз.
На думку суду, ЦЕКК дотримано процедуру розгляду скарги та дисциплінарного провадження.
Частиною четвертою статті 14 Закону №4038-XII установлено, що за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого цим Законом, до судового експерта може бути застосований один із таких видів дисциплінарних стягнень: попередження; тимчасове, строком до одного року, зупинення строку дії документа, що підтверджує наявність кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю; позбавлення кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю. При обранні виду дисциплінарного стягнення враховуються тяжкість наслідків, що настали внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок, чи застосовувалися раніше до судового експерта дисциплінарні стягнення, а також інші відомості, що характеризують його як судового експерта.
При обранні виду дисциплінарного стягнення враховуються тяжкість наслідків, що настали внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок, чи застосовувалися раніше до судового експерта дисциплінарні стягнення, а також інші відомості, що характеризують його як судового експерта (частина п`ята названої статті).
Як видно з тексту рішення від 29 жовтня 2025 року №3, обираючи вид стягнення, ДП ЦЕКК виходила з того, що допущені експертом порушення, їх характер, свідчать про недбалість експерта, а також врахувала досвід роботи експерта, відсутність дисциплінарних стягнень, як того вимагає частина п`ята статті 14 Закону №4038-XII.
На переконання суду, застосовуючи до позивача за вчинення дисциплінарного проступку, склад якого знайшов своє підтвердження, найменш суворий вид дисциплінарного стягнення, передбачений законодавством, ДП ЦЕКК дотрималася принципу пропорційності.
При цьому притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності не може вважатися втручанням у незалежність експерта.
Суд наголошує, що предметом скарги є не процесуальна оцінка висновку як доказу, а дотримання експертом вимог статті 12 Закону №4038-XII та Інструкції №53/5. Дисциплінарна відповідальність накладається не за «позицію» експерта, а за процесуальні порушення, як-от вихід за межі компетенції.
Дисциплінарне провадження є самостійним інститутом контролю за діяльністю експертів, а дисциплінарна комісія наділена повноваженнями перевіряти і надавати оцінку професійній діяльності судового експерта через призму виконання ним вимог нормативно-правових актів, відповідних методик в експертній діяльності.
Перевіривши доводи сторін, суд дійшов висновку, що спірне рішення прийняте ЦЕКК за наявності правових та фактичних підстав, у спосіб та у межах повноваженнях, визначених законом, та суд не знаходить підстав для його скасування. У зв`язку із відмовою у задоволенні основної позовної вимоги не підлягає задоволенню вимога до Міністерства юстиції України про зобов`язання виключити з Державного реєстру атестованих судових експертів запис про притягнення судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності згідно з рішенням ЦЕКК від 29 жовтня 2025 року №3.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то підстави для відшкодуванню позивачу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Відповідачі:
Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код юридичної особи 00015622);
Центральна експертно-кваліфікаційна комісія при Міністерстві юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя Ж.В. Каленюк