ЄУН 932/9531/25
Провадження №2/932/3149/25

РІШЕННЯ
іменем України 

04.03.2026 м. Дніпро 

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді Салькової В.С., 
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник – адвокат Царьова Олена Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову: державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г., про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача
Позивачем зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності його батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по частці кожному. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому частки квартири. 
Сам позивач був зареєстрований та мешкав в квартирі батьків з 09.04.2002, що підтверджує відповідний штамп у його паспорті. Довідкою №1050 від 28.09.2015 КП «ЖИЛРЕМСЕРВИС» підтверджене, що він на момент смерті ОСОБА_3 07.09.2015 проживав у цій квартирі. Також у довідці №524 від 17.12.2015 зазначено, що відповідач ОСОБА_1 разом з ним мешкає в цій квартирі. 
27.06.2025 він звернувся до державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті батька, але постановою від 27.06.2025 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що нотаріусом не прийняті документи на підтвердження факту його постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини, тому нотаріус вважає, що позивачем пропущений строк прийняття спадщини, який сплинув 07.03.2016. 
Оскільки йому відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за відсутністю довідок за певною формою, які неможливо отримати на території України, яка є тимчасово окупованою, він змушений звертатися до суду. 
Просив суд встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати за ним право власності на частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в позовній заяві зазначено про розгляд справи за відсутності позивача. 
Відповідач ОСОБА_1 також не прибула до суду, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. 
Третя особа, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, письмових пояснень, заяв та клопотань суду не спрямувала, про причини неявки не повідомила. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі
22.08.2025 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у даній справі. 
Ухвалою суду від 29.10.2025 підготовче провадження у справі закрите та призначений її розгляд на 15.01.2026, витребувана копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 
15.01.2026 судове засідання відкладене на 04.03.2026 через ненадходження копії спадкової справи, яка отримана судом 29.01.2026. 
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дебальцеве Донецької області від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
За відомостями паспорту громадянина України НОМЕР_1 місце проживання позивача ОСОБА_1 з 09.04.2002 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Таке саме зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 відображене в довідці від 02.12.2024 №1206-5003544240 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 
Квартира АДРЕСА_1 належить батькам позивача – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по частці кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.08.2008, виданого відділом з управління комунальним майном виконавчого комітету Дебальцевської міської ради, право власності зареєстроване у встановленому законом порядку 25.09.2008. 
Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізюмі Харківської області. 
Зі змісту витребуваної копії спадкової справи №458/2025, заведеної 27.06.2025 Другою дніпровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 на день свої смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. від 27.06.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька через пропущення ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Надані позивачем довідки КП «ЖИЛРЕМСЕРВІС» про склад сім`ї та зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_1 осіб видані у 2015 році на тимчасово окупованій території України – в м. Дебальцеве Донецької області. 
V. Оцінка суду
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Частиною першою ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до п.п.1,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Зі змісту ст.315 ЦПК України вбачається, що судом розглядаються справи про встановлення факту, в тому числі проживання однією сім`єю. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У випадку наявності спору про право такі факти встановлюються у позовному провадженні. 
Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як унормовує ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Пункти 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказують, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.
Враховуючи, що місце проживання позивача ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_3 на момент смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстроване за однією адресою: АДРЕСА_2 , і факт їхнього спільного проживання підтверджений відповідачем ОСОБА_1 у наданій нею суду заяві, суд, не беручи до уваги видані на тимчасово окупованій території України довідки, вважає встановленим достатніми за своїм змістом доказами факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
При цьому суд зазначає, що окупація території України, в тому числі м. Дебальцеве Донецької області, де зареєстровані та постійно мешкали позивач та його батьки, вимушена зміна ними фактичного місця проживання, набуття статусу внутрішньо переміщених осіб, неможливість отримати відповідні довідки про склад сім`ї та зареєстрованих осіб у повноважних на території України органів є наслідком саме злочинних дій держави-агресора, а не дій/бездіяльності позивача, і це не повинно звужувати його права, в тому числі й на спадкування, за умови чинної реєстрації місця його проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього. 
Також суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання за ним права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька, оскільки підставою відмови нотаріуса в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом було пропущення ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини та непідтвердження постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно є передчасною, оскільки за умови встановлення судом факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем нотаріусом не відмовлено позивачеві у видачі відповідного свідоцтва. Суд не може перебирати на себе повноваження нотаріуса з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після встановлення вищезазначеного факту. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,258,259,263-265 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа без самостійних вимог на предмет позову: державний нотаріус Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. (51937, м. Дніпро, вул. Метробудівська), про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності – задовольнити частково.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини. 
У задоволенні позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду виготовлене 16.03.2026. 

Суддя:        В.С. Салькова