Справа № 515/44/26
Провадження № 2-а/515/448/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
13 січня 2026 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, який обґрунтував таким.
Дізнавшись, що електронний військово-обліковий документ позивача, який є чинним до 06 січня 2027 року, містить записи такого змісту: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибули за повісткою до ТЦКтаСП; Дата звернення: 06.07.2025», керуючись порядком, що встановлений ст. 279-9 КУпАП, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста він подав відповідачу заяву, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
08 січня 2026 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста позивач отримав електронний файл постанови із накладеним кваліфікованим електронним підписом, що є офіційним підтвердженням постанови та дає змогу перевірити її справжність. 
Перевіривши справжність постанови на сайті Центрального засвідчувального органу та ознайомившись з її змістом, позивач дізнався те, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 08 січня 2026 року щодо нього була винесена постанова № R286570 по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно з постановою, за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, було встановлено, що позивач не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Зазначену постанову позивач вважає протиправною, як таку, що ухвалена з суттєвими порушеннями встановленого законом порядку.
Так, розглянувши заяву позивача, відповідач мав винести постанову по справі з дотриманням вимог ст. 247, 280, 283 КУпАП. Проте, проігнорувавши приписи п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, відповідач наклав адміністративне стягнення після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
У електронному військово-обліковому документі зазначено, що відповідач звернувся до Нацполіції з приводу допущеного позивачем порушення 21 березня 2025 року. Отже, саме цю дату слід вважати датою виявлення відповідачем вчиненого правопорушення. 
Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № R286570 від 08 січня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань понесені ним судові витрати.

Згідно з ухвалою суду від 16 січня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до судового розгляду; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ухвали суду від 04 березня 2026 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , якого 08 січня 2026 року притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно з постановою тво начальника Бондаренка О.Є. за № R286570 у виді штрафу на користь держави; строк виконання визначено до 01 квітня 2026 року.
Станом на день розгляду справи вказана ухвала суду не виконана та про причини такого невиконання стороною відповідача не повідомлено.
У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (вх. № 629/26-Вх 29.01.2026).
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, представника у судове засідання не направив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників справи, які не з`явились.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).
Згідно п.3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (Татарбунари).
08 січня 2026 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 винесено постанову № R286570, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст.210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Диспозиція ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме неявки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем не заперечується. Натомість позивач стверджує про порушення строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ч. 7 ст. 38 КУпАП.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці із дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення,зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
За приписами ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
З матеріалів справи судом встановлено, що датою скоєння правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , є 21 березня 2025 року, тобто дата, на яку останній зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, що вбачається з копії «Резерв +» військовозобов`язаного ОСОБА_1 (а.с. 12).
За приписами ч.7 ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.
Днем виявлення правопорушення є вказаного правопорушення відповідачем відбулось саме 21 березня 2025 року, оскільки в цей день було з`ясовано, що позивач по повістці за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.
Однак спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено 08 січня 2026 року, тобто після закінчення 3-х місячного строку, встановленого ч.7 ст.38 КУпАП.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)
Враховуючи, що адміністративне стягнення на особу за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст. 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня його виявлення, суд констатує, що адміністративне стягнення до позивача застосовано 08 січня 2026 року поза межами строку, встановленого ч.7 ст.38 КУпАП.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно з ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Суд вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення № R286570 від 08 січня 2026 року, а тому вона підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 286 ч. 2 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Судом встановлено, що позивач не пропустив встановлений строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 08 січня 2026 року, оскільки до суду з адміністративним позовом звернувся 13 січня 2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з цим позовом позивач поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн.
Таким чином, витрати в розмірі 665,60 грн підлягають стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити. 
Скасувати постанову № R286570 від 08 січня 2026 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 к.)
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено 01.04. 2026 р.

Суддя В.О. Луцюк