ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року	Львів	Справа №161/15823/25 пров. №А/857/2649/26 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З. М.
за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення з вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, 
у справі з розгляду апеляційної скарги Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, 
на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2025 року (суддя – Олексюк А.В., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №161/15823/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, 
про скасування постанови,

встановив:

У серпні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, в якому просив: 1) скасувати постанову інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Осінкіна В.В. №MVA2518430 від 26.07.2025; 2) стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати по справі. 
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2025 позов задоволено. Постанову інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Осінкіна В.В. №MVA2518430 від 26.07.2025 – скасовано, а провадження у справі – закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 605 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Просив скасувати оскаржене рішення суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради – залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2025 року в адміністративній справі №161/15823/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови – залишено без змін. 
На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення з вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з апеляційним розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.. 
Відповідач подав апеляційному суду заперечення на клопотання (заяву) щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи, що заявлені витрати не є обґрунтованими, не підтверджені належними доказами, а їхній розмір - неспівмірний зі складністю справи та виконаною правничою роботою. Просить відмовити повністю у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та підстави поданої заяви щодо відшкодування витрат на правову допомогу та додані матеріали, зазначає наступне. 
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 
Згідно ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу. 
Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що звертаючись до суду першої інстанції, позивач просив стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати по справі. У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в суді апеляційної інстанції. До відзиву було додано докази понесення позивачем судових витрат, а саме: Акт виконаних робіт з детальним описом наданих послуг №2 від 16.02.2026, Рахунок №2 від 16.02.2026, Ордер на надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2026 року не вирішувалось питання про відшкодування позивачу судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідну вимогу ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї адміністративної справи в суді апеляційної інстанції слід вирішити шляхом ухвалення додаткового судового рішення (постанови). 
Вирішуючи по суті заяву (клопотання) ОСОБА_1 про відшкодування відповідних судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказана заява є частково обґрунтованою, з врахуванням наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
Згідно ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України). 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України). 
Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
Тобто, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво, та інші види адвокатської діяльності. 
Згідно п.9 ст.1 цього Закону, представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. 
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 
Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є, зокрема: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України №3477- IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V). 
У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями). 
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору. 
У розглядуваній справі колегія суддів враховує, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідача представник Жичука М.П. просив суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в суді апеляційної інстанції. 
До відзиву було додано докази понесення позивачем судових витрат, а саме: Акт виконаних робіт з детальним описом наданих послуг №2 від 16.02.2026, Рахунок №2 від 16.02.2026, Ордер на надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції. 
Відповідно до Акта виконаних робіт з детальним описом наданих послуг №2 від 16.02.2026, складеного між ОСОБА_1 - Клієнт з однієї сторони та Адвокат Таргоній П.В. з іншої сторони, погоджено про надані наступні послуги, а саме, юридичні послуги у справі №161/15823/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення МУА 2518430 від 26.07.2025 в суді апеляційної інстанції вартістю 3000,00 грн.. 
Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом Таргоній П.В. та здійснених витрат, необхідних для надання правової допомоги за Договором про надання правничої допомоги №31/25 від 04.08.2025 у справі №161/15823/25, перелік наданих послуг: 1. Вивчення апеляційної скарги, законодавства та судової практики, на які містяться посилання у апеляційній скарзі з кількість затраченого часу 4 год.; 2. Підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу з кількість затраченого часу 4 год.. Всього затраченого часу 8 год.. Тобто, вартість 1 год. = 375 грн. (3000 грн. : 8 год.). 
Адвокатом Таргоній П.В. виставлений ОСОБА_1 рахунок №2 від 16.02.2026 за надані послуги - юридичні послуги у справі №161/15823/25 в суді апеляційної інстанції 3000,00 грн.. 
Надаючи оцінку наданим доказам щодо понесених позивачем витрат на надану правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3000,00 грн., колегія суддів зауважує, що такий розмір не є у вказаному обсязі співмірним та обґрунтованим зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). 
Так, суд апеляційної інстанції враховує, що дана справа не є справою складною і не потребує значних витрат зусиль та часу для формування правової позиції з огляду на досить обмежену законодавчу базу щодо правовідносин, які склалися, а тому у представника позивача не виникало складності підготувати відзив на апеляційну скаргу. До того ж, відзив на апеляційну скаргу фактично дублює основні доводи позовної заяви. 
Згідно детального опису робіт (наданих послуг) надана правова допомога ОСОБА_1 полягала у вивченні апеляційної скарги, законодавства та судової практики, а також підготовка і подача відзиву на апеляційну скаргу з загальним витраченим часом 8 год. 
Водночас, взявши до уваги принцип співмірності, заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, колегія суддів вважає, що обсяг наданої стороні позивача професійної правничої допомоги у вказаній справі в суді апеляційної інстанції складає не більше 750 грн., із затраченим часом не більше 2 год. (375 грн. за 1 годину), що є співмірним і обґрунтованим у вказаній справі. 
З врахуванням встановленого та наведених правових норм колегія суддів формує висновок про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню фактична вартість витрат адвоката в суді першої інстанції у сумі 750 грн.. 
Керуючись ст.ст. 134, 139, 243, 252, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

постановив: 

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення з вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу – задоволити частково. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради (код ЄДРПОУ 39985748) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат – відмовити. 
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська  	

Повний текст додаткової постанови суду складено 06.04.2026 року