Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
Єдиний унікальний номер №445/2125/25 
Провадження №2/943/362/2026 

21 квітня 2026 року м.Буськ
Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,
при секретарі Пирка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» в особі представника Сакалюка Дмитра Васильовича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

Представник АТ «Страхова кампанія «ІНГО» звернувся до суду з означеним позовом. Мотивує тим, що між ТОВ «ОТП Лізинг» та акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» була укладена генеральна угода добровільного страхування засобів наземного транспорту N? 250598470.14. Застрахований транспортний засіб за договором - «Ravon R2», державний N? KA7367CB. 4.08.2023 року, в період дії договору страхування, між населеним пунктом с. Струтин та с. Зозулі Золочівського району Львівської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобіля «Ravon R2», державний N? НОМЕР_1 (власник - ТОВ «ОТП Лізинг», водій - ОСОБА_2 ) та трактора «Беларус 892», державний N? НОМЕР_2 з причепом (бочка) (власник - ТОВ «ОЛЕВСЬК АГРО», водій - ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Золочівського районного суду Львівської області N? 445/1809/23 від 29.08.2023 року, відповідача визано винним в скоєнні даного ДТП. Оскільки, даний випадок є страховим, за договором страхування, Позивачем були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 19 657,27 грн. Розмір страхового відшкодування визначався на підставі Рахунку-фактури N? 63 від 01.11.2023 року автомобіля «Ravon R2», становила 23 200,00 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена за мінусом франшизи в розмірі 3 542,73 грн., що передбачена договором страхування.
Позивач просить стягнути з відповідача кошти за наступною формулою: 23 200,00 грн. (вартість ремонту автомобіля згідно Рахунку-фактури) - 3 542,73 грн. (розмір франшизи) = 19 657,27 грн. Також просить стягнути з відповідачки в користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання останнього про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча судом був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, інших клопотань, пояснень, заперечень, відзив на позов, не подав. Поштові конверти, адресовані відповідачу, повернулися на адресу суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши рішення.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ОТП Лізинг» та акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» була укладена генеральна угода добровільного страхування засобів наземного транспорту N? 250598470.14. Застрахований транспортний засіб за договором - «Ravon R2», державний N? KA7367CB. 
Так, 04.08.2023 року, в період дії договору страхування, між населеним пунктом с. Струтин та с. Зозулі Золочівського району Львівської області, на відстані 17.7 м від світлової опори N?
484, мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобіля «Ravon R2», державний N? НОМЕР_1 (власник - ТОВ «ОТП Лізинг», водій - ОСОБА_2 ) та трактора
«Беларус 892», державний N? НОМЕР_2 з причепом (бочка) (власник - ТОВ «ОЛЕВСЬК АГРО», водій - ОСОБА_1 ). 
Відповідно до постанови Золочівського районного суду Львівської області N? 445/1809/23 від 29.08.2023 року, дана подія сталась внаслідок порушення Відповідачем Правил Дорожнього Руху України. 
Даний випадок є страховим, тому за договором страхування, Позивачем були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.
Так, Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 19657,27 грн, що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням.
Розмір страхового відшкодування визначався на підставі Рахунку-фактури N? 63 від 01.11.2023 року. Згідно такого, вартість ремонту автомобіля «Ravon R2», державний N? НОМЕР_3 становила 23200,00 грн. 
Виплата страхового відшкодування була здійснена за мінусом франшизи в розмірі 3542,73 грн., що передбачена договором страхування. 
Розрахунок суми, що стягується, визначався за формулою: 23200,00 грн. (вартість ремонту автомобіля згідно Рахунку-фактури) - 3 542,73 грн. (розмір франшизи) = 19657,27 грн.
Отже фактичні витрати, пов?язані з цим страховим випадком, понесені позивачем, складають 19657,27 гривень. 
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної поді (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 
Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.» 
Відповідно до ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України: «Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». 
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За ст. 1191 ЦК України: «Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має
право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». 
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 4. з цієї ж статті зазначає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Враховуючи вищевикладене, а також те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП не була застрахована, до Позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки. 
Оскільки винним у вчиненні ДТП, що мала місце 04.08.2023 року, є Відповідач, то Позивач
набув права вимоги відшкодування збитків до Відповідача. 
Позивачем був надісланий лист Відповідачу з вимогою щодо відшкодування шкоди. Проте така вимога добровільно Відповідачем не виконана. 
Ухвалюючи рішення у справі суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вирішує питання судових витрат. Так згідно з ч.ч. 1, 2 вказаної статті Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, такий, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в користь позивача.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 81, 83, 89, 141, 258-259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 22, 528, 1166, 1187 ЦК України, суд -

ухвалив:
Позов задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в с.Куткір Золочівського району Львівської області на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», код ЄДРПОУ 16285602, місцезнаходження м. Київ вул. Бульварно – Кудрявська, 33, Шевченківського району Київської області суму страхового відшкодування в розмірі 19657,27 гривень та судовий збір в розмірі 3028,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Б. М. Журибіда