ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"23" березня 2026 р. Справа № 924/42/26 

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Демчук М.С., розглянувши матеріали справи
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" м. Київ 
до фізичної особи-підприємця Рудого Тараса Валерійовича, м. Хмельницький
про стягнення грошей

представники сторін:
від позивача: Глуховецький О. С. згідно довіреності (в режимі відеоконференції),
від відповідача: Рудий Т.В., 
встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Рудого Тараса Валерійовича 147746,00 грн. заборгованості, з яких: 62000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 73346,00 грн. - заборгованість за процентами, 12400,00 грн. - заборгованість за комісією, заявлених на підставі кредитного договору №511857-КС-001 від 17.10.2024.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором №511857-КС-001 від 17.10.2024, укладеним шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним у порядку, визначеному ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію”. 
Згідно умов кредитного договору позивач надає позичальнику грошові кошти у розмірі 62 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Сторони узгодили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,7 % за кожен день користування кредитом, комісія за видачу кредиту становить 12400 грн., строк кредитування 24 тижні, до 03.04.2025.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав позичальнику грошові кошти в сумі 62000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку останнього № НОМЕР_1 . Однак, фізична особа-підприємець Рудий Тарас Валерійович свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором №511857-КС-001 від 17.10.2024 в розмірі 147746,00 грн., з яких: 62000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 73346,00 грн. - заборгованість за процентами, 12400,00 грн. - заборгованість за комісією
Представник позивача у судовому засіданні 23.03.2026 року позов підтримав.
Відповідач у відзиві від 20.01.2026 року та у судовому засіданні 23.03.2026 року не заперечував щодо взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, проте не погоджується із розміром заявлених до стягнення нарахувань, вважає їх явно не спів розмірними із сумою основного боргу.
Розглядом матеріалів справи встановлено наступне. 
14.03.2024 Національним банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ "Бізнес Позика" на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги – надання коштів та банківських металів у кредит, що підтверджується витягом із Державного реєстру фінансових установ від 14.03.2024.
17.10.2024 фізична особа-підприємець Рудий Тарас Валерійович здійснив вхід до особистого кабінету на сайті товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес Позика” www.my.bizpozyka.com, використавши номер телефону та надав всю необхідну інформацію для формування ТОВ „Бізнес Позика” (Товариство) належної пропозиції Клієнту. 
Інформація стосовно бажаного кредиту та особисті дані ФОП Рудого Т.В. містяться в анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи – https:/my.bizpozyka.com).
ТОВ "Бізнес Позика" 17.10.2024 направлено ФОП Рудому Т.В. пропозицію (оферту) укласти договір №511857-КС-001 про надання кредиту.
17.10.2024 ФОП Рудий Т.В. прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір №511857-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
17.10.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" та фізичною особою - підприємцем Рудим Тарасом Валерійовичем укладено договір №511857-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України „Про електронну комерцію”. 
Послідовність дій ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Рудим Т.В., їх опис, дата час вчинення під час укладення кредитного договору відображені у візуальній формі послідовності дій клієнта за 17.10.2024, зокрема, підписання договору відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-1636.
Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 62000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес Позика».
Строк, на який надається кредит: 24 тижнів (п.2.3. договору).
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 0,7 %, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку ( терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п.2.4. договору). 
Комісія за видачу кредиту: 12400,00 грн. (п.2.5. договору).
Загальний розмір наданого кредиту: 62000,00 грн. (п.2.6. договору).
Згідно з п. 2.7. строк дії договору: до 03.04.2025 року.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 126821,74 грн. (п.2.8. договору).
Дата видачі кредиту 17.10.2024 ( п.2.11. договору)
Дата повернення кредиту 03.04.2025 (п.2.12. договору).
Відповідно до п.2.13 договору мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності. Цей кредит не є споживчим.
Розділом 4 кредитного договору встановлений порядок та умови надання кредиту.
Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній в п.2.1 Договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 Договору (п.4.1 Договору).
У п.4.2. договору зазначено, що позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку№1 до Договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором.
Відповідно до п.4.2.2. договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.
У разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема врахувуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів. Сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті позичальника (п.4.2.4 договору).
Кредит, проценти та будь-які інші платежі за Договором підлягають сплаті позичальником у безготівковій формі, шляхом переказу коштів у розмірі відповідного платежу на поточний рахунок Кредитодавця, що вказаний в розділі 12 Договору, у строк (термін) відповідно до графіку платежів. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів та інших платежів, передбачених умовами Договору, вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що вказаний в розділі 12 Договору (п.4.3 Договору).
Згідно з п.5.2.3. договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору.
Відповідно до п.5.3.4. договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії, процентів, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором.
Відповідно до п.7.2 Договору закінчення строку (терміну) дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання умов договору, які мали місце під час дії договору.
Позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою починаючи з першого для користування кредитом. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 0,7%, фіксована (п.10.2 договору).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати вказаної в п. 2.7. договору (п.11.1 договору).
Відповідно до п.11.18. договору датою та часом укладання цього договору є дата та час накладення на примірник (оригінал) цього договору кваліфікованого електронного підпису уповноваженої посадової особи кредитодавця, що зазначаються у Розділі 12 цього Договору.
Даний договір позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1636 з позначкою часу "17.10.2024 14:23:37".
Договір підписано кваліфікованим електронним підписом директора кредитодавця 17.10.2024 о 14:23:48, що стверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Позивачем до матеріалів справи надано договір про надання послуг №ПГ-5, укладений 04.11.2020 між ТОВ "Бізнес позика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПрофітГід" (далі - ТОВ "ПрофітГід"), за змістом п.1.1, 1.2 якого ТОВ "ПрофітГід" надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги прийому платежів, що надходить на користь ТОВ "Бізнес позика" в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/ позик/ фінансових кредитів/відсотків (інших платежів) за кредитами/позиками/фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів. ТОВ "ПрофітГід" забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури Товариством з обмеженою відповідальністю "Платежі Онлайн", яке під час надання послуг використовує Систему Platon. 
У листі від 30.01.2026 №БТ/Е-3218 АТ "Універсал Банк" повідомлено про відкриту на ім`я Рудого Тараса Валерійовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовану картку № НОМЕР_1 . У доданій банківській виписці по рахунку за період з 17.10.2024 по 18.10.2025 прослідковується зарахування 17.10.2024 переказу на карту грошових коштів у розмірі 62000,00 грн.
Також у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за кредитом. 
Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення представника позивача та надавши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
За приписами частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).
Частиною 1 ст. 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, візуальної форми послідовності дій клієнта, 17.10.2024 фізична особа - підприємець Рудий Тарас Валерійович здійснив вхід до особистого кабінету на сайті товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес Позика” www.my.bizpozyka.com, використавши номер телефону та надав всю необхідну інформацію для формування ТОВ „Бізнес Позика” (Товариство) належної пропозиції Клієнту. ТОВ "Бізнес Позика" 17.10.2024 направлено ФОП Рудому Т.В., пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту. Відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
17.10.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" та фізичною особою - підприємцем Рудим Тарасом Валерійовичем укладено договір №511857-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України „Про електронну комерцію”. 
За змістом п. 5 ч. 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 3-6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано використання підпису в сфері електронної комерції, відповідно до якої якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, закон допускає можливість укладення електронного договору із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, який прирівнюється до письмової форми договору у випадку його підписання, з-поміж інших способів, шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому за суттю та логікою наведених правових положень підписання договору шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором відноситься до обов`язку замовника (покупця), а не самого виконавця (продавця), оскільки електронний підпис одноразовим ідентифікатором являється сукупністю даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п. 12 ч. 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Таким чином, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, в якій суд, серед іншого, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Факт укладення договору №511857-КС-001 про надання кредиту від 17.10.2024 між ТОВ "Бізнес Позика" та фізичною особою підприємцем Рудим Т.В. підтверджується підписанням такого договору відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-1636, що був направлений останньому смс-повідомленням на його номер телефону, який зазначений позичальником в анкеті особистого кабінету клієнта, що відображено у візуальній формі послідовності дій клієнта за 17.10.2024 та відповідає наведеним положенням Закону України "Про електронну комерцію".
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
У п. 2.1 договору зазначено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 62000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес Позика».
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На виконання умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надало ФОП Рудому Т.В грошові кошти в розмірі 62000,00 грн. шляхом перерахування 17.10.2024 на банківську картку позичальника, яка вказана позичальником при заповненні анкети клієнта, що відображено у листі-підтвердженні щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "ПрофітГід", а також відображено у виписці по рахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Сторонами у п.2.4 договору про надання кредиту узгоджено розмір стандартної процентної ставки в день – 0,7%, фіксована. 
Крім того, положеннями договору передбачено комісію за видачу кредиту – 12400,00 грн. (п.2.5. договору).
Судом враховується, що згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до Графіку платежів, закріпленого в п.4.2.2 договору сторонами узгоджено графік платежів, терміни повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом кредиту та комісії за надання кредитом.
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку позивача заборгованість відповідача за договором про надання кредиту становить 147746,00 грн. заборгованості, з яких: 62000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 73346,00 грн. - заборгованість за процентами, 12400,00 грн. - заборгованість за комісією.
Вказаний розрахунок не спростований відповідачем; докази, які б свідчили про погашення відповідачем кредиту в матеріалах справи відсутні.
З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №511857-КС-001 про надання кредиту від 17.10.2024 в розмірі 147746,00 грн. з яких: 62000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 73346,00 грн. - заборгованість за процентами, 12400,00 грн. - заборгованість за комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 12500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Суд враховує, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників, а сторона не позбавлена права доводити розмір фактично понесених витрат під час розгляду спору.
Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №922/2826/23, від 19.06.2024 у справі №910/14962/21.
У позовній заяві ТОВ "Бізнес Позика" повідомлено суд про те, що у зв`язку з розглядом даної справи він очікує понести витрати в сумі 12 500 грн. на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
До позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги (правничої допомоги) від 01.10.2024, рахунок-фактуру №Р-00000286 від 08.01.2026, акт №Р-00000286-08-01/26 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.01.2026, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 09.01.2026 на суму 12500,00 грн. Представництво інтересів ТОВ "Бізнес Позика" у справі здійснював адвокат Глуховецький Олександр Степанович на підставі довіреності від 01.10.2024. 
За умовами п.1.1, 1.2 про надання правової допомоги (правничої допомоги), укладеного 01.10.2024 між ТОВ "Бізнес Позика", як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" в особі керуючого партнера – адвоката Глуховецького О.С., як виконавцем, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу, зокрема без обмежень здійснювати представництво інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується оплатити виконавцю гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (на умовах окремих правочинів до цього Договору).
У п.4.1-4.6 цього ж договору сторони узгодили, що правову допомогу що надається адвокатським об`єднанням клієнт оплачує в гривнях. оплата за даним договором здійснюється на підставі отриманих клієнтом рахунку. При розрахунку вартості (ціни) правової допомоги - гонорару (винагороди), враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами, адвокатами, помічниками адвоката та співробітниками. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість (ціна) - гонорар (винагорода). Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) - узгодженою, якщо акт про надання правової допомоги підписаний обома сторонами. В акті, який підписаний сторонами, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість (ціну) правової допомоги - гонорару (винагороди). В цьому випадку Сторони керуються умовами акта.
08.01.2026 адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" та ТОВ "Бізнес Позика" підписано акт №Р-00000286-08-01/26 здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо надання правової допомогу клієнту (підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Рудий Т.В.) в розмірі 12500,00 грн.
Згідно платіжної інструкції №5743 від 09.01.2026 ТОВ "Бізнес Позика" перераховано на рахунок адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" 12500,00 грн. як оплату за надання правової допомоги, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Рудий Т.В. 
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 виснував, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 виснувала, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (додаткова постанова Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21).
У постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи із принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 та ін.).
За змістом ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти справи, з огляду на подані позивачем докази щодо характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, з урахуванням положень наведених норм, сталої судової практики суду касаційної інстанції у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає вищевказаним критеріям, відтак належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст.129 ГПК України.
З урахуванням положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12500,00 грн. покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Рудого Тараса Валерійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) 62000,00 грн. (шістдесят дві тисячі гривень 00 коп.) заборгованості за тілом кредиту, 73346,00 грн. (сімдесят три тисячі триста сорок шість гривень 00 коп.) заборгованості за процентами, 12400,00 грн. (дванадцять тисяч чотириста гривень 00 коп.) заборгованості за комісією, 2662,40 грн. (дві тисячі шісток шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат по оплаті судового збору та 12500,00 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк 

Повний текст рішення складено 26.03.2026 року. 

Віддрук. 1 примірник: 1 - до справи, 
Позивачу та відповідачу надіслати рішення до електронного кабінету ЕС.