Справа № 643/22773/25
Провадження № 3/643/614/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026          м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536505 від 10.12.2025, водій ОСОБА_1 10.12.2025 о 10 год 25 хв м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 44, керував транспортним засобом Hyunday Santa Fe, н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.
Дії кваліфіковані за ч. 2 ст.126 КУпАП, внаслідок порушення водієм вимог п.2.1 ПДР України.
У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини неявки до суду невідомі.
Водночас, 02.02.2026 захисник ОСОБА_1 – адвокат Іщенко Ю.В, подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. Вказане клопотання задоволено та 02.02.2026 захисник ознайомився із матеріалами справи у повному обсязі.
24.02.2026 до суду надійшло клопотання адвоката Іщенка Ю.В., в якому останній вдруге просить відкласти розгляд справи, призначеної на 25.02.2026, у зв`язку із зайнятістю у слідчих діях. При цьому жодних доказів на підтвердження вказаної обставини захисник не надав.
Суддя вважає, що такі дії захисника мають на меті виключно затягування розгляду справи, оскільки з моменту ознайомлення із матеріалами адвокат не був позбавлений можливості викласти свою правову позицію письмово та надати її до суду.
Враховуючи викладене, суддя не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, відсутність особи, яка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи щодо її притягнення до адміністративної відповідальності, не може бути безумовною перешкодою для розгляду справи. Відтак, суддя доходить висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За правилами ст. 221, 222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції, проте судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.
Положенням ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно визначення, наведеного у ч. 1 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі – ПДР України).
Приписи п. 1.3 ПДР визначають, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Порушення вимог п. 2.1а ПДР України має наслідком адміністративну відповідальність, передбачену ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, доходить висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.
Факт вчинення правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536505 від 10.12.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких обставини, викладені у протоколах, знайшли своє підтвердження.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, суду не надано.
Отже, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
За правилами ч. 1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44, 51, 89, 121 127, 130, ст. 139, ч. 3 ст. 154, ч. 2 ст. 156, ст. 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах (ч. 2 ст. 13 КУпАП).
Відтак, суд, притягає ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на загальних підставах та накладає на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 13, 24-1, 36, 126, 221, 283-284, 287-291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягненняу вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Харківській області 21081300; код отримувача 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).
Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення».
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова в частині накладення стягнення у виді штрафу набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА