Справа № 211/11859/25
Провадження № 2-о/211/58/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Рагозіної С.О.,
за участю секретаря судового засідання – Мариненко Е.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, про встановлення юридичного факту, -
встановив:
адвокат Страх Є.О. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із вказаною заявою та просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. В обґрунтування заяви представник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати – ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_1 . Вищевказану квартиру ОСОБА_2 заповідала, своєму сину – ОСОБА_1 . Після її смерті, ОСОБА_1 , на підставі ст.ст. 1223, 1268 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем. Нотаріусом було роз`яснено, що оскільки на день відкриття спадщини його мати через хворобу проживала разом з ним, то відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважаюсь таким, що прийняв спадщину й йому немає необхідності витрачати зайві кошти для подачі письмової заяви. Нотаріусом йому також було повідомлено, що зібравши всі необхідні документи, він, повинен буде подати лише письмову заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори за місцем її відкриття. Незважаючи на дану обставину, це не дало йому можливості оформити свої спадкові права, оскільки спочатку у середині грудня 2024 року він прибув до нотаріуса з відповідним пакетом документів, однак останній повідомив йому, що наразі нічим допомогти йому не може так як через кібератаку не працюють державні реєстри, а потім лише у лютому місяці 2025 року після відновлення роботи реєстрів звернувшись до Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Черник О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та надавши всі необхідні документи, йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини. Метою звернення до суду із даною заявою є встановлення факту постійного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та фактичного прийняття спадщини ОСОБА_2 з дня встановлення часу смерті спадкодавця, для подальшого юридичного оформлення прав на спадкове майно за законом в нотаріальному порядку. Тому заявник змушений звернутися до суду для встановлення юридичного факту та просить задовольнити заявлену вимогу в повному обсязі.
Ухвалою суду від 10.01.2026 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження, витребувано спадкову справу.
В ході розгляду справи представник заявника адвокат Страх Є.О. вимоги заяви підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просив заяву задовольнити. В подальшому гадав заяву про продовження розгляду справи без його участі.
Допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в судовому засіданні кожен окремо, суду пояснили, що є сусідками померлої, та підтвердили той факт, що заявник постійно проживав разом з померлою, доглядав її, возив до лікарні.
Представник відповідача виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради Сириця Ю.В. надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому.
Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для позивача. Таким чином, позивач скористався своїм правом на звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та надав про це відповідні докази.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
За життя ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., реєстр №7006 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20604471 від 16.10.2008 року. 
Вищевказану квартиру ОСОБА_2 заповідала – ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 25.11.2016 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чорною О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2115.
Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом норм статей 1268 і 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Постановою від 26 лютого 2025 року приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. постановила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємець на час відкриття спадщини не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом не подав, та до нотаріуса не подав докази проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини.
Як вбачається з заяви заявник, як на підставу задоволення своїх вимог, посилається на те, що за життя він, хоча й і не був зареєстрований за адресою проживання матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але постійно проживав з нею до її смерті, що підтвердили у судовому засіданні свідки.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявні докази у справі та покази свідків, які під присягою у судовому засіданні підтвердили факт проживання спадкодавця по час відкриття спадщини, суд вважає, що заявлені заявником вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати віднести за рахунок заявника.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд -
ухвалив:
заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:	  	С. О. Рагозіна