МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 р.  	№ 400/9557/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Величка А.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, 	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі – відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу Позивача періоду роботи з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.08.1998 по 30.07.1999.; зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок пенсії та зарахувати до страхового стажу Позивача період роботи з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.08.1998 по 30.07.1999, починаючи з 20.05.2025.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач отримує пенсію з 20.05.2025 за віком відповідно до Закону України 09.07.2003 № 1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон№ 1058-ГУ).
Однак, листом від 14.07.2025 № 1400-0306-8/59155 відповідач повідомив, що відповідно до трудової книжки позивача не зараховано до страхового стажу період роботи з листопада 1991 року по січень 1998 року (записи в трудовій книжці з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з оскільки в електронній пенсійній справі позивача відсутні будь-які документи, що підтверджують період роботи.
Також згідно трудової книжки від 03.04.1985 до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.08.1998 по 30.07.1999.
Позивач вважає дії відповідача незаконними та необґрунтованими, здійсненими усупереч положенням чинного законодавства, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку, внаслідок чого нею подається цей позов до суду
Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки для підтвердження наявності у особи страхового стажу необхідно надати до органів Пенсійного фонду України: за періоди роботи до впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування - належним чином оформлену трудову книжку, а за її відсутності або коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, приймаються інші документи, що містять відомості про періоди роботи особи; за періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування - індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб, за встановленою формою.
З урахуванням зазначених норм персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 є обов`язковим.
За наслідками розгляду документів позивача, до страхового стажу зараховано періоди роботи: з вересня 1979 року по лютий 1985 року згідно з дипломом про навчання; з квітня 1985 по жовтень 1991 згідно із довідкою про роботу від 27.10.2022 № 11, виданою ПАТ "Чорноморсуднопроект"; з лютого 1998 по вересень 2024 відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.08.1998 по 30.07.1999. Оскільки в ЕПС позивача, відсутня інформація про вище зазначені періоди роботи, зарахувати їх до страхового стажу підстав немає.
Відповідач вважає вимоги позовної заяви такими, що не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість, а дії відповідача вважає такими, що в повному обсязі відповідають нормам чинного законодавства.
Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Дослідив докази, суд дійшов висновку. Позивач з 20.05.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України 09.07.2003 № 1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача становить 27 років 08 місяців 19 днів.
Відповідач листом від 14.07.2025 повідомив позивача, що відповідно до трудової книжки не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з листопада 1991 року по січень 1998 року (записи в трудовій книжці з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з оскільки в електронній пенсійній справі Позивача відсутні будь-які документи, що підтверджують період роботи
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду.
Стаття 4 Закону № 1058-ГУ закріплює, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 8 Закону № 1058-ГУ передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-ГУ передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ГУ страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-ГУ страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-ГУ періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом
Також у відповідності до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон №1788-ХІГ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Змістом частини першої статті 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, а також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи, або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення. характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже підтвердження страхового стажу довідками підприємств, установ, організацій чи іншими документами вимагається лише у разі відсутності трудової книжки, а також коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи, або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 25.04.2019 у справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Також порядок ведення трудових книжок визначається Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція № 58).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Пунктом 2.11 Інструкції № 58 передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Відповідно до п. 2.12 Інструкції № 58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Суд вказує, що недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для висновку про відсутність трудового стажу позивача за спірні періоди, а підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання роботодавцем усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Наведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.02.2018 у справі № 687/975/17; від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а; від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15- а.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.
Суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.08.1998 по 30.07.1999.
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Тому позовні вимоги слід задовольнити.
Судові витрати по справі покласти на відповідача.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 код ЄДРПОУ 13844159) задовольнити. 
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування при призначенні пенсії за віком до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.08.1998 по 30.07.1999.
3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09.07.2023 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 20.10.1991 по 25.05.1996, з 01.06.1996 по 31.01.1998, з 01.05.1998 по 31.05.1998, з 01.08.1998 по 30.07.1999, починаючи з 20.05.2025 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008 код ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн.
5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Суддя А.В. Величко