Справа № 466/985/26
Провадження № 1-кп/466/559/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м.Львів
Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12025141380001307 від 19.11.2025 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, працезданого, тимчасово не працюючого, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимий, востаннє 03.02.2026 вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, який введено відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено до 04 травня 2026 року, 17.11.2025 р., приблизно о 19 год. перебуваючи на проспекті В. Чорновола у м. Львові, неподалік будинку №55, на ділянці з відкритим доступом побачив припаркований автомобіль марки Volkswagen моделі Passat з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , після чого в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: чотирьох автомобільних коліс з даного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Toyota моделі Avensis, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , який перебував у його користуванні, у нічний час доби, близько 00:40 год. 18.11.2025, повернувся до вказаного припаркованого автомобіля марки Volkswagen Passat з державним номерним знаком НОМЕР_2 та усвідомлюючи супільну небезпечність свого діяння та наслідки його настання, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, припаркувавши автомобіль Toyota та вийшовши з нього, підійшов до автомобіля марки Volkswagen Passat з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Після чого, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою гайкового ключа та домкрата, які взяв попередньо з собою, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, демонтував з осей автомобіля марки Volkswagen Passat з державним номерним знаком НОМЕР_2 чотири автомобільні колеса з шинами марки "Continental" моделі "EcoContact6" типорозміром "215/65 R16 98H" та легкосплавними дисками марки "Volkswagen" розміру R16 код деталі "VAG C3G0601025" загальна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи від 30.01.2026 №СЕ-19/114-25/30440-АВ становить 18 400 грн., які ОСОБА_4 завантажив до автомобіля марки Toyota Avensis з державним номерним знаком НОМЕР_3 , який перебував у його керуванні та у подальшому вказаним автомобілем завіз викрадене майно до належного йому гаражного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив ці колеса на зберіганні з метою їх подальшої реалізації.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, що згідно висновку з товарознавчої експертизи становить 18 400 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його злочинні дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками – таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання – щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання - відсутні, а також враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, востаннє 03.02.2026 вироком Галицького районного суду м. Львова засуджений на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, так як виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.
Крім того встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2026 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. 
Тому, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2026 року, обвинуваченому ОСОБА_4 слід остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі за сукупністю кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, слід залишити домашній арешт.
Понесені процесуальні витрати на залучення експерта покласти на ОСОБА_4 .
Цивільний позов по справі не заявлено.
Питання скасування арешту майна вирішити у відповідності ст. 174 КПК України.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Галицького районного суду м. Львова від03.02.2026, призначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, залишити домашній арешт.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати у виді вартості проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в ЛНДЕКЦ МВС України) в розмірі 3 565,60 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять тисяч гривень 60 копійок) гривень.
Скасувати арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 11.12.2025 р., а саме: на чотири титанові диски з емблемами марки Volkswagen розміру R16, на яких є шини марки Continental моделі EcoContact6 215/65R16, вилучені 04 грудня 2025 року під час добровільної видачі ОСОБА_4 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Речові докази по справі чотири титанові диски з емблемами марки Volkswagen розміру R16 на яких наявні шини марки Continental моделі EcoContact6 215/65R16, які відповідно до квитанції №2402, вилучені стороною обвинувачення, - повернути потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Речовий доказ по справі оптичний носій інформації (диск DVD-R) на якому збережено відео файли із камери відеоспостереження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.
  Суддя	  	 ОСОБА_1